Tak co je? Co se děje?
Nevím. Nějaký signál, stáčí Tardis z kurzu.
- Kde jsme? - Na Zemi. Utah, Severní Amerika.
- Asi míli pod zemí. - A... Kdy jsme?
2012.
Probůh, to je docela těsný. To mi bude 26!
No nazdar. To je jak velký muzeum.
Mimozemské muzeum.
Někdo má koníčka -
a musel na něm utratit jmění.
Kusy meteoritu. Měsíční prach.
To je tachometr z lodi z Roswellu.
To je kus Slitheena! To je Slitheenská ruka!
A vycpaná!
Á, podívejme se!
Co to je?
Můj starý známý.
Vlastně, nepřítel.
Věci z nočních můr, zredukované na výstavku.
- Na to sem už starý. - Odsaď jde ten signál?
Ne, tenhle je úplně mrtvý. A ten signál je živý.
Něco se snaží dosáhnout ven.
Volá o pomoc.
Jestli někdo sbírá mimozemšťany, tak to seš exponát A.
'Všemu personálu. Zlý Vlk 1 přistává. Zlý Vlk 1 přistává.'
Od nás všech vám přeji krásné narozeniny, pane.
- Prezident vám zasílá své gratulace. - Prezident klesl o 10 bodů. Chci ho vyměnit.
- To se mi nezdá moudré, pane. - Díky za váš názor. Máte padáka. Zbavte se ho.
Vymažte mu pamět a nechte ho v Memphisu, Minneapolis...někde od M.
- Tak, další prezident, co myslíte? Republikán nebo Demokrat? - Demokrat, pane.
Proč?
Prostě jsou tak legrační, pane?
- Jak se jmenujete? - Goddard, pane. Dianna Goddard.
Líbíte se mi, Diano Goddard.
- Tak, kde je ten Anglán? - Tady, pane.
- Získal jsem v aukci 10nových artefaktů, pane Van Statten. - Ukažte mi je.
Pane, máme něco důležitějšího. Zatkli jsme dva vetřelce, 53 pater pod zemí. Nevíme, jak se tam dostali.
Řeknu vám jak... vetřeli se.
Vetřelci se vetřeli, to byl vtip!
Přiveďte je, A řekněte Simmonsovi, že chci navštívit svého mazlíčka.
Simmonsi, raději byste měl mít dobré zprávy! Už to mluví?
Ne, že by to opravdu mluvilo...
- Tak co to dělá? - Křičí.
Je to 'dobré'?
A tohle je poslední.
- Zaplatil jsem za to $800 000. - A co to dělá?
No, vidite ty trubky po stranách? Asi jimi má něco protékat, možná palivo.
- Takhle bych to nedržel. - Ticho!
Ale opravdu, takhle je to špatně.
- Je to nebezpečné? - Ne, jen to hloupě vypadá.
Vše, co musíte je být...
něžný.
To je hudební nástroj.
A je daleko od domova.
Dejte to sem.
Říkal jsem něžně.
Reaguje to na nejjemnější dotyky prstů.
Chce to přesnost.
Velmi dobře. Jste expert.
Stejně jako vy.
Kdo vlastně jste?
- Jsem Doktor a vy? - Jako by jste to nevěděl!
Jsme tu schovaní s tou nejvzácnější sbírkou
mimozemských artefaktů na světě
a vy jste se sem jen náhodou připletl.
- Jo, asi tak by to mohlo být. - Otázkou je, jak jste se sem dostal?
53 pater pod zem, i s tou vaší malou špiónkou.
Jste taky docela zběhlý sběratel, je docela hezká.
A praští vás, jestli o ní i nadále budete mluvit v třetí osobě.
A je to Angličanka!
- Hej, Lorde Fauntleroyi, nasel jsem ti holku. - Tohle je pan Henry Van Statten.
- A to má být jako kdo? - Pan Van Statten vlastní internet.
- Neblbni. Nikdo nevlastní internet. - A to chceme, aby si svět myslel, děcka.
Takže jste expert na vše krom těch věcí co máte v tom svém muzeu.
- Čemu nerozumíte, to zamknete. - A vy tvrdíte, že víte víc?
Já nemusím nic tvrdit.
- Já vím jak jsem dobrý. - A přesto jsem vás chytil! Hned vedle Klece!
Co jste tam dole dělal?
- To mi řekněte vy? - V Kleci je můj živý exemplář.
- A to je co? - Jako by jste to nevěděl? - Ukažte mi to. - Chcete to vidět?
Páni, úplně cítím testosteron.
Goddard! Dejte Kleci vědět, že tam jdeme.
Ty, Angláne, pohlídej tu holku.
Jdetě se muchlovat nebo muckat nebo co to vy britové děláte.
A vy bezejmenný Doktore.
Pojďte se podívat na mého mazlíčka.
Zkusili jsme vše.
Ta bytost má obranný štít, ale rozhodně je uvnitř živá.
- Uvnitř? Uvnitř čeho? - Vítejte zpět, pane.
- Musel jsem vypnout proud. Metaltron odpočívá. - Metaltron?
To jsem vymyslel sám. Dobré, že?
I když radši bych znal jeho pravé jméno.
Radši si tohle vemte.
Poslední chlapík, co na to sáhl...
shořel.
Tak na to nebudu sahat.
Tak jděte, Doktore.
Ohromte mě.
Neotvírejte dveře dokud se něco nedozvíme.
Podívejte, je mi to líto, pan Van Statten si myslí, jak není chytrý,
ale nevšímejte si ho. Přišel jsem pomoct. Jsem Doktor.
Doc... tor..
Nemožné!
TEN Doktor?
Vyhladit! Vyhladit!
- Pusťte mě ven! - Vyhladit!
- Pane, zabije ho to! - Mluví to!
Jsi nepřítel Daleků!
Musíš být zneškodněn!
Nefunguje to.
Fantastické!
O, fantastické!
Bezmocný. Podívej se na sebe.
Velká vesmírná popelnice. Jaké to je?
- Zůstaň stát! - Proč?
Co mi asi tak uděláš?
Pokud nemůžeš zabíjet,
tak k čemu jsi, Daleku?
Jaký máš smysl?
Nejsi nic.
Proč tu k čertu jsi?
Já... čekám na rozkazy.
- To znamená co? - Jsem voják.
Jsem stvořen, abych poslouchal rozkazy.
No, žádné nedostaneš. Už nikdy.
Vyžaduji rozkazy!
Nikdy žádné nepřijdou. Tvá rasa je mrtvá. Všichni jste shořeli.
Úplně všichni. Deset miliónů lodí shořelo.
Celá rasa Daleků byla zahubena, v jediné vteřině.
Lžeš!
Díval jsem se na to. To já to způsobil!
Tys nás zničil?
Neměl jsem na vybranou.
A co Páni Času?
Mrtví.
Shořeli s vámi.
Konec poslední velké Časové Války.
Všichni prohráli.
A zbabělec přežil.
O, a zachytil jsem tvůj signálek.
"Pomoc." Malá ubohá věcičko.
Ale nikdo další už nepřijde. Protože nikdo jiný už není.
Jsem v celém vesmíru sám.
Jo.
A ty též.
Jsme totéž.
Nejsme totéž! Já nejsem...
Ne, počkej.
Možná jsme.
Máš pravdu! Jo, dobře! Máš v tom pravdu!
Protože já vím, co dělat!
Vím, co se má stát.
Vím, co si zasloužíš.
Vyhladit.
Měj slitování!
Proč bych měl? Vy jste ho neměli!
Dostaňte ho ven!
Pomoc!
Zachránil jsem ti život. Mluv se mnou. Sakra, mluv se mnou!
Musíte to zničit!
Poslední v celém vesmíru.
A teď znám tvé jméno.
Da-lek.
Mluv se mnou, Daleku!
Jsem Henry Van Statten. Tak mě pozdrav!
Donuťte to mluvit, Simmonsi.
Ať už jakkoli.
Omluv ten nepořádek.
Pan Van Statten mě tak nějak nechá dělat co chci.
Dokud dodávám zboží.
Co myslíš, že to je?
- Kus kovu? - Jo.
Ale myslí, vlastně jsem si skoro jistý, že je z trupu vesmírné lodi.
Víš, je to všechno pravda, všechno co se Spojené Národy snaží utajit.
Vesmírné lodě, mimozemšťané, návštěvníci z jiných světů.
Opravdu existují.
- To je úžasné. - Já vím, zní to neuvěřitelně.
Ale já opravdu věřím, že celý vesmír je plný života.
Jsem úplně vyvedená z míry.
- A ty děláš co? Sedíš tu a třídíš to? - Nejlepší práce na světě!
Představ si, že by ses mohl vydat do vesmíru.
Cestovat mezi hvězdami a všechno to vidět.
Jo. Dal bych cokoli. Ale nemyslim, že se to někdy stane.
- Ne za našeho života. - No, to nikdy nevíš.
Co všichni ti lidé, co tvrdí, že byli na palubě vesmírných lodí a mluvili s mimozemšťany a tak.
- Myslím, že jsou blázni. - Jo, já taky.
Tak jak ses sem dostal?
- Van Statten má všude agenty, kteří rekrutují génie. - Jo, dobrá, jsi génius.
Promiň, ale... jo. Nemůžu za to. Narodil jsem se tak.
Když mi bylo osm, naboural jsem se do obranného systému USA.
- Málem jsem zavinil třetí světovou. - Jo a to měla být zábava?
Kdybys tam byla! Stačilo jen vidět, jak lítali! Fantastické!
Zníš jako Doktor.
- A ty a on jste? - Jen přátelé. - Dobře.
Proč je to dobře?
Prostě je.
No, nebyl bys radši tam dole?
Máš tu všechny ty kusy kovu a tak,
ale pan Van Statten má dole živou bytost.
Jo. No, žádal jsem ho, ale nechává si to pro sebe.
Ačkoli... Když si génius,
tak ti netrvá dlouho nabourat se do komunikačního systému.
Tak se podíváme, ne?
Moc to nedělá, ten mimozemšťan.
Je to divný, je to takový... k ničemu.
Je to jako taková obrovská velká pepřenka.
- Oni to mučí. A kde je Doktor? - Nevím.
Vem mě tam dolů. Hned.
Ten kov je jen brnění. Dalek je uvnitř něj.
- Jak vypadá? - Je to noční můra, je zmutovaný. Byli geneticky upravení.
Všechny emoce byly odstraněny, kromě nenávisti.
- Geneticky upravení? Kým? - Géniem, Van Stattene.
Mužem, který byl králem svého malého světa. Líbil by se vám.
Je na Zemi už přes padesát let. Prodáván na soukromých aukcích,
pohyboval se z jedné sbírky do druhé. Proč by teď měl být hrozbou.
Protože jsem tu já. Jak se to dostalo na Zem, ví to někdo?
Podle záznamů spadl z nebe jako meteorit, na Zem na ostrov Ascension,
hořel v kráteru po tři dny než se k němu kdokoli mohl přiblížit.
A po celou tu dobu křičel. Musel z toho zešílet.
Musel se propadnout časem.
- Jediný přeživší. - Mluvil jste o válce?
Časové Válce. Poslední bitva mezi mými lidmi a Daleky.
- Ale vy jste taky přežil. - Nebylo to záměrně.
Což znamená, že ten Dalek není jediný mimozemšťan na zemi, Doktore.
Jste tu vy. Jediný svého druhu.
A teď... Úsměv.
Dvě srdce. Binární vaskulární systém!
- Jé, to si patentuji! - Tak to je vaše tajemství.
Vy ty věci jen nesbíráte, vy je i zneužíváte!
Ty technologie padaly na Zem po celá staletí.
Vše co to chtělo, byla správná mysl, aby je patřičně využila.
Všechen ten pokrok, co pochází z mimozemského odpadu -
nemáte ponětí, Doktore! Širokopásmové připojení? Roswell.
Zrovna minulý rok moji vědci kultivovali bakterie
z kráteru Gusev, a víte, co našli?
Lék na obyčejnou rýmu.
Nechali jsme si to samozřejmě v laboratoři. Není třeba, aby se lidé vzrušovali.
Proč prodávat jeden lék, když můžem prodat spoustu ulevujících kapek.
Víte, co je Dalek, Van Stattene?
Dalek je upřímný.
Dělá to, pro co byl stvořen, pro přežití svého druhu.
- Ta bytost ve vašem žaláři je lepší než vy. - V tom případě budu sám sebou.
A pokračovat.
Poslouchejte mě! Ta věc dole nás všechny zabije.
Nic nedokáže uniknout z klece.
Ale probudil se! Ví, že jsem tu! Uteče!
Van Stattene, přísahám, nikdo na této základně není v bezpečí.
Nikdo na celé planetě.
- Zůstaňte stát! - Přístup 3. stupně. Speciální povolení od pana Van Stattena.
Nechoď moc blízko.
Ahoj?
Máte bolesti?
Jmenuju se Rose Tyler. Můj přítel vám může pomoct. Jmenuje se Doktor.
Jak se jmenujete?
Ano.
Co?
Mám bolesti.
Mučí mě,
ale stejně se bojí.
Ty se mě bojíš?
Ne.
Umírám.
Ne, můžeme vám pomoct... !
Smrt bude vítána.
Ale jsem rád,
že než zemřu,
jsem potkal člověka,
který se mě nebál.
Není nic, co bych mohla udělat?
Má rasa je mrtvá.
Zemřu sám.
Rose, ne!
Genetický materiál extrahován.
Iniciace buněčné rekonstrukce!
Co jsi to sakra provedla?
Co hodláš dělat? Usát mě k smrti?
- Zabijí ho! Udělejte něco! - Červený poplach!
'Opakuji, tohle není cvičení!'
Jestli chcete žít, tak mě pusťte.
- Musíte to udržet uvězněné. - Doktore, je to má vina.
Zajistil jsem celu. Zámek má miliardu kombinací.
Dalek je genius. Dokáže spočíst tísic miliard kombinací v jediné vteřině.
Palte!
Nestřílejte - chci to neporušené!
Rose, vypadni tam odtaď!
De Maggio, dostaňte tam odsud civilisty. Máte to na starost, rozumíte?
Vy! Se mnou!
Opouštíme Klec, pane!
Ztrácíme výkon! Odčerpává to celou základnu!
Proboha! Odčerpává to energii z celého Utahu!
- Stahuje to. - Co to stahuje?
Pane! Vypadek na celém západním pobřeží!
Není to jen energie. Dalek zrovna absorboval celý internet.
Ví to vše!
Dalekové přežijí ve mě!
- Kamery jsou mimo provoz. - Máme jen nouzovou energii, odčerpává to vše ostatní.
- Musíte to zabít! Hned! - Všechni strážní okamžitě do Metaltronovy Klece!
Civilisté! Nechte je projít!
Pokryjte severní stěnu. Červení, udržujte palbu po celém perimetru. Modří...
- Řekněte jim, ať na něj nestřílí! - Ale vždyť je zabíjí!
Jsou nahraditelní. Ten Dalek ne.
Nechci na něm vidět ani škrábanec! Slyšíte mě?
Tady jsme my, přímo pod povrchem.
Tady je Klec a tady je Dalek.
- Máte v muzeu nějaké zbraně? - Spousty, ale mezi nimi a námi je Dalek.
- Musíme ho udržet naživu. Můžeme prostě uzavřít celý kryt a uvěznit ho tam.
A uvěznit s ním i všechny ostatní.
Je tam i Rose. To vám nedovolím, rozumíte?
- Musí projít tudy. Co je tam? - Zkušebna zbraní.
Ozbrojte techniky, právníky, kohokoli, všechny. Jen tak budete mít šanci to zabít.
Schody! No jasně! Nemá nohy - je nahranej!
Už se blíží! Nahoru!
Velký mimozemský smrtící stroj.
Poražen schodištěm!
Poslouchej. Nařizuji ti vrátit se zpět do Klece.
Jestli chceš vyjednávat, zaručuji, že pan Van Statten tě vyslechne.
Připouštím, že jsme tě uvěznili a že to asi nebylo správné,
ale zemřeli lidé a to musí přestat. Teď hned.
Zabíjení musí skončit. Rozumíš?
Požaduji, aby ses vzdal. Je to jasné?
Nad-zved-nout.
Proboha.
Adame, dostaň jí odsud.
Pojďte s námi. Nemůžete ho zastavit.
Někdo to musí zkusit. Teď vypadněte.
Neohlížejte se a utíkejte.
Myslel jsem, že jste opravdový expert, Doktore.
Když jste tak ohromující, proč s tím Dalekem prostě nevyjednáváte?
Musí chtít jednat. Musí být něco, co potřebuje. Všichni něco chtějí.
- Jaké je nejbližší město? - Salt Lake City. - Populace? - Jeden milion. - Jsou mrtví.
Jestli ten Dalek uteče, zavraždí každou živou bytost. To je co chce.
- Ale proč? - Protože věří tomu, že mají zemřít. Lidé jsou odlišní a odlišnost je špatná.
Je to ten nejhorší případ rasové očisty a vy, Van Stattene, vy jste ho pustil.
Ten Dalek má ochranný štít. Kluky se roztaví dřív než ho zasáhnout.
Ale není nezničitelný. Pokud soustředíte palbu na jedno místo, dostanete se skrz.
Miřte na kupoli - na hlavu, na okulár. To je jeho slabina.
Děkuji, Doktore, ale myslím, že vím jak bojovat s plechovým robotem.
Na místa!
Nestřílejte!
Vy dva, vypadněte!
- Díval se na mě. - Jo, chce nás zabít.
Ne, díval se přímo na mě.
A? Má prostě kovový oko a kouká s ním všude kolem.
Nevím, ale je to jako by něco tam uvnitř
na mě dívalo, jako....
Jako by mě to znalo.
Na můj povel.
Pal!
Máme obraz!
Chce, abychom to viděli.
Ústup! Ústup!
Asi je čas na novou strategii. Možná bychom to tu měli opustit.
Až na to, že nemáme energii pro odlet, pane. Nedostaneme se odtud.
- Říkal jste, že kryt lze uzavřít? - Je navržen jako bunkr pro případ atomové války.
- Ocelové přepážky... - Na to nemáme dost energie.
Máme nouzovou energii.
- Může převést energii. - Na bezpečnostní protokoly bychom potřebovali počítačového génia.
- Tak to je dobře, že máte mě. - Chcete nám pomoct?
Je to jednoduché, Doktore. Nechci umřít.
- A nikdo nezná tenhle software líp než já. - Pane?
Budu mluvit pouze s Doktorem.
Zrezneš.
Vstřebal jsem DNA Rose Tyler.
Extrahovaná biohmota cestovatele v čase
- mě zregenerovala. - A jaký je tvůj další kousek?
Hledal jsem Daleky.
Jo, to jsem viděl.
Stáhnul sis internet. Cos zjistil?
Proskenoval jsem vaše satelity a dalekohledy.
- A?¨ - Nic.
Kde mám teď vzít rozkazy?
Jsi prostě voják bez rozkazů.
Pak musím následovat Primární Příkaz.
Instinkt Dáleků ničit. Dobývat.
Proč? Jaký je v tom smysl?
Nevidíš? Je to pryč. Vše co jste byli, za co jste bojovali.
Co mám tedy dělat?
Tak tedy dobrá.
Chceš rozkazy, splň tenhle.
Zab se.
Dalekové musí přežít!
Dalekové zklamali.
Proč to prostě nedokončíš a nenecháš Daleky vyhynout.
Zbav vesmír té vaší špíny! Proč prostě neumřeš?!
Byl bys dobrý Dalek.
Uzavřete kryt.
Můžu vzít energii z pozemní obrany, převést jí do přepážek.
- Jsou to roky co jsem musel pracovat tak rychle. - Bavíte se?
Doktore. Pořád je tem dole.
Teď se to zrovna nehodí.
- Kde jste? - 49. patro.
Musíte pokračovat. Uzavřeme kryt od patra 46 dolů.
- Nemůžeš jim v tom zabránit? - Uzavírám je já.
Nemůžu čekat a nemůžu vám pomoct. Takže proboha utíkejte!
- Hotovo! Máme energii pro přepážky. - Dalek je přímo za nimi.
Skoro tam jsme, dejte nám pár sekund.
Doktore, neudržím energii. Celý systém selhává.
Musíte ty přepážky uzavřít.
Je mi líto.
Pospěš!
Kryt je uzavřen.
Rose! Kde jsi? Rose, stihli jste to?
Promiň. Byla jsem trochu pomalá.
Tak nashle, Doktore.
Nebyla to tvá chyba.
Pamatuj si to, jo? Nebyla to tvá chyba.
A víš co?
Ani za nic bych to nezměnila.
Vyhladit!
- Zabil jí. - Je mi líto.
Řekl jsem, že jí ochráním. Byla tu kvůli mě a vám je to líto?
Mohl jsem toho Daleka zabít dokud byl zavřený, ale vy jste mě zastavili.
- Byl to vrchol mé sbírky! - Vaší sbírky? No, stála za to?
Za všechny ty mrtvé? Za Rose?
Nechte mě vám něco říct, Van Stattene!
Lidstvo se vydává do vesmíru zkoumat. Aby bylo součástí něčeho většího...
Přesně! Chtěl jsem se dotknout hvězd.
Vy jste chtěl hvězdy stáhnout dolů a schovat je do podzemí pod tuny prachu a špíny
a ocedulkovat je.
Jste tak daleko od hvězd jak je jen možné.
A strhl jste jí sebou.
Bylo jí devatenáct.
Tak mě teda zabij.
Proč tohle děláš?
Jsem ozbrojen. Budu zabíjet.
Je to můj smysl.
Všichni jsou kvůli tobě mrtví.
Jsou mrtví kvůli nám!
A teď co?
Na co čekáš?
Cítím tvůj strach.
- A cos čekal? - Dalekové se nebojí. Nesmí!
Dalas mi život.
A co dalšího si mi dala?
Jsem kontaminovaný.
To teda byla rychlost, abys nechal Rose za sebou.
Nejsem ten kdo uzavřel kryt.
Otevřete přepážky nebo Rose Tyler zemře.
- Jsi živá! - Mě se nezbavíš.
- Myslel jsem, že si mrtvá. - Otevřete přepážky.
- Nedělej to! - K čemu jsou emoce,
když nezachráníš tu, kterou máš rád?
Už jsem jí jednou zabil.
Znova to nedokážu.
Co teď budeme dělat? Ty krvácející srdce, co teď sakra budem dělat?
- Zabijeme ho, až sem dorazí. - Pistole jsou na nic
- a mimozemské zbraně jsou v krytu. - Jen ty zařazené.
Rozbitá.
Fén.
Pan Van Statten má sklony zbavovat se svých zaměstnanců a mazat jim paměť.
- Schoval jsem je pro případ, že bych se musel probojovat ven. - Ty a bojovat? Bych chtěl vidět.
- Dokázal bych to. - Co bys dělal, házel po nich maturitní vízo? ... Jo!
Nabít a odjistit.
Prosím, nezabíjej je. Nezabils mě.
Ale proč ne? Proč jsi ještě živá?
Má funkce je zabíjet. Co jsem?
Co jsem?!
Nehýbejte se! Nic nedělejte!
Začíná o sobě pochybovat.
Van Stattene.
Mučil jsi mě. Proč?
Chtěl jsem ti pomoct. Já jen... Nevím, snažil jsem se pomoct.
Myslel jsem, kdybychom se k tobě dostali, mohli bychom tě spravit..
Aby ti bylo líp. Je mi to líto.
Je mi to líto. Přísahám, jen jsem chtěl, abys mluvil.
Tak mě teď poslouchej.
Vyhladit! Vyhladit!
VYHLADIT!
Nedělej to! Nezabíjej ho! Už to dál nemusíš dělat!
- Musí být i něco jiného než jen zabíjení. - Co jiného tu může být?
Co chceš?!
Chci...
svobodu.
Jsi venku. Dokázals to.
Nemyslela jsem, že ještě někdy ucítím slunce.
Jaké to je?
Jdi z cesty!
- Rose, jdi z cesty, hned! - Ne! Nenechám tě to udělat.
Ta věc zabila tisíce lidí.
Ale nemíří na mě zbraní.
Musím to udělat. Musím to skončit.
Dalekové zničili můj domov, mé lidi. Už nic nemám.
Podívej na něj.
Co to dělá?
Sluneční světlo. To je vše co chce.
- Ale to nemůže. - Nedokázal zabít Van Stattena, nedokázal zabít mě.
Mění se. A co ty, Doktore?
V co se k čertu měníš ty?
Nemohl bych...
Nebyl jsem...
Rose.
Všichni jsou mrtví.
Proč jsme přežili?
Nevím.
Jsem poslední z Daleků.
Nejsi ani to.
Rose tě nejen zregenerovala.
Vstřebal si její DNA.
Mutuješ.
V co?
Něco nového.
Je mi to líto.
Není to tak lepší?
Ne pro Daleka.
Já... cítím.
Tolik myšlenek.
Tolik temnoty.
Rose. Dej mi rozkazy.
Rozkaž mi zemřít.
To nemůžu.
Tohle není život.
Tohle je nemoc.
Nemám být jako ty!
Rozkaž mé zničení!
Poslechni!
Poslechni! Poslechni!
Proveď.
Jsi vyděšená, Rose Tyler?
Jo.
Já také.
Vyhladit.
- Co to k čertu děláte? - 200 mrtvých a všichni kvůli vám, pane.
Odveďte ho, vymažte mu pamět a nechte ho někde u cesty.
Ale to nemůžete! Jsem Henry van Statten!
Na večer, Henry van Statten už bude vypatlaný feťák bez domova
žíjící v ulicích San Diega, Seattlu, Sacramenta -
někde od S.
Malý kousek domova. Lepší než nic.
- Tak to je její konec? Časové Války? - Jsem jediný, kdo zbyl.
Vyhrál jsem, co myslíš.
Ten Dalek přežil.
- Možná někdo z tvých lidí taky. - Věděl bych to.
Tady.
Citím, že už nikdo není.
- Tak dobrá. Ještě, že nikam nejdu. - Jo.
Měli bychom vypadnout. Van Statten zmizel. Zavírají základnu.
- Goddard říkala, že jí naplní cementem, jako by nikdy neexistovala. - Je načase.
- Budu muset zpět domů. - To bys měl hejbnout.
Nejbližší let na Heathrow v 15:00.
Adam říkal, že celý život chtěl vidět hvězdy.
- Tak ať jde ven a podívá se. - Je úplně sám, Doktore.
- A pomáhal. - Nechal tě tam.
- Ty taky. - O čem to mluvíte?! Musíme odsud vypadnout.
- Navíc, je trochu hezký. - Nevšimla jsem si. - Je to na tebe...
Co to děláte? Mluvila o cementu.
A nežertovala. Zazdí nás tu.
Doktore?
Co děláte v té budce?
Rose?
Čtvrté velké a bohaté lidské impérium.
Planeta Země na svém vrcholu.
Kronkburger se sýrem. kronkburger s pajaty.
Něco je špatně.
Musím mít rozbitý hodinky.
- Nebo nejsi tak dobrý v dějepise jaks myslel. - V dějepise jsem skvělý.
No, zjevně ne.
- Cítím to. - Zapnout ochranu. - Někdo kdo tam nemá co dělat je dole.
Kdo jste?
Šéfredaktor.
Co se to děje?
A napojit!
Překlad: Lyta http://indy.sg1.cz