Útočí na nás.
Jsou to zrůdy.
Nejspíš to ani nejsou lidé.
-Nezastavíme je. -Hodiny jsou rozbité.
On přijde.
Slyšela jsi, co jsem řekl?
Poslechněte.
Jeden muž přijde do Versailles.
Dohlížel na mne po celý můj život, ani dnes mne neopustí.
O čem to mluvíš? Jaký muž?
Jediný muž, kterého jsem mimo vás milovala.
Nedívejte se tak, nemáme čas. Máte své povinnosti.
A já jsem vaše milenka. Běžte za svou královnou.
Jste tam? Slyšíte mne?
Potřebuji vás tu, slíbil jste to!
Ty hodiny na krbu se rozbily.
Je čas!
Doktore! Doktore!
Překlad: Indy Korekce: meyla
Doctor Who
Dívka v krbu
O 3000 let později
Je to vesmírná loď, perfektní!
Na prvním výletě mám hned vesmírnou loď.
Vypadá trochu opuštěně.
-Někdo na palubě? -Kdepak, ani živáčka.
Tedy, nic nebezpečného.
Tedy, ne TAK nebezpečného.
Víte co? Rychle to tu prohlídneme,
kdyby tu náhodou něco bylo.
Jaké je datum? Jak daleko jsem doletěli?
plus mínus 3000 let v budoucnosti.
51. století.
Hvězdokupa Dagmar. Mickey, jsi pořádný kus od domova.
Dvě a půl galaxie.
Mickey Smithi, tohle je vesmír.
Líbí se ti tam něco?
-Je to tak ... realistický. -Ježiš, tady je bordel.
Tady se snad všechno opravovalo.
Tohle je podivné, hele!
Warpové motory běží.
Na plný výkon. Dost energie i na díru do vesmíru.
Při tom se ani nehneme.
-Tak kam jde ta energie? -Kam zmizela celá posádka?
Dobrá otázka, žádné známky života.
Jsme ve vesmíru, těžko si odskočili na cigaretu.
Ne, prohlédl jsem všechny kuřárny na palubě.
Cítíte to?
-Jo, někdo tu vaří. -Rozhodně pečínka.
Tak tohle neuvidíte na běžné vesmírné lodi.
18. století. Francouzské.
Pěkný krb.
Není to hologram.
Ani replika. Tohle je opravdový krb z 18.stol. Oboustranný.
Na druhé straně je nějaká místnost.
To nejde, tam je vnější trup lodi.
-Ahoj, jak se jmenuješ? -Reinette.
-Reinette? Hezké jméno.
Můžeš mi říct, kde jsi, Reinette?
-Doma v pokoji. -A kde to je. Kde bydlíš, Reinette?
-Přeci Paříž. -Paříž, jistě.
Monsieur, co děláte v mém krbu?
Jenom taková požární kontrola.
-Můžeš mi říct, který je rok? -Jistě, že mohu. 1727.
Jasně, krása, můj oblíbený.
Srpen za moc nestojí, zůstaň raděj doma.
OK, to bude zatím vše, díky za pomoc.
Užij si zbytek ohýnku. Dobrou noc.
Dobrou noc, Monsieur.
Řekl jsi, že jsme v 51. století.
Také jsem řekl, že loď vydává strašně energie. Tady je ta díra do vesmíru.
Musí to být prostorově-časová hyperbrána.
-Co to je? -Netuším, právě jsem si to vymyslel.
Nechtěl jsem říct "kouzelné dveře".
A na druhé straně "kouzelných dveří" je Francie roku 1727?
No, mluvila tedy francouzsky.
-Francouzštinou toho období. -Mluvila anglicky, slyšel jsem jí.
-To dělá TARDIS, překládá za tebe. -I fráninu?
Jasně.
-Mám tě. -Doktore!
V pořádku, nekřič. To jsem já, ten z krbu.
Před chvilkou jsme si povídali. Byl jsem v tvém krbu.
-Monsieur, to bylo před mnoha týdny. -Opravdu?
Musí tu být povolené spojení.
-Někoho sem musíme poslat. -Kdo jste a co tu děláte?
Tak tohle je strašidelné.
Bojíte se rozbitých hodin?
Sice jen trošku, ale jsem.
Víš, tyhle hodiny jsou rozbité,
a jiné hodiny tu nejsou...
Tak, co je tohle?
Vidíš, to nejsou hodiny.
Poznáš to podle ozvuku.
Moc velké.
180 cm ... jak dospělý muž.
-Co je to? -Přemýšlejme tedy.
Když jsi věc, co tiká, a schováš se u někoho, první, co uděláš,
je, že rozbiješ další hodiny. Nikdy nepozná, že jsi tam.
Můžeš začít pochybovat, že jsi zde sama.
Zůstaň na posteli, uprostřed.
Nedávej ruce, nohy přes okraj.
Reinette, neotáčej se.
Ty zůstaň tam, kde jsi.
Počkej, podívám se.
Ty jsi sondoval její mozek?
Dvě galaxie a tisíce let jen kvůli jejímu mozku?
Co je takového v její mysli, že vám to stálo za cestu.
Já tomu nerozumím.
Chce mne?
Vy chcete mne?
Zatím ne, nejsi hotová.
Není hotová?
Co to znamená?
Snad můžeš odpovědět i mě, co to znamená?
Monsieur, buďte opatrný!
Je to jen noční můra, Reinette, každý je mívá.
I příšery pod postelí je mají, že obludo?
-O čem jsou ty sny? -O mě!
Doktore!
Skvělý, ledová puška.
-Hasicí přístroj. -Odkud ta věc přišla? -Odsud.
Proč je tak nastrojenej?
Zaskočil si do Francie. Je to jakési základní maskování.
Hezky ušité. Škoda toho obličeje.
Ty jsi překrásný!
Ne, fakt. Jsi nádherný.
Podívejte, moderní hodinové strojky.
Tohle miluji. Mám husí kůži.
Poslouchej, tohle myslím upřímně od srdce,
To by byl zločin, to bylo vandalství, rozebrat tě.
To mě ale nezastaví.
-Teleport. Nemůže být daleko. -Co to je? -Nechoďte za ním.
-Kam zase jdeš? -Za moment jsem tu.
Řekl, že to nemáme hledat.
Jo, řekl.
Tak už se chytáš.
Reinette?
Jen kontroluji, zda jsi v pořádku.
Ahoj.
Jen jsem hledal Reinette.
Je to stále její pokoj, ne?
Byl jsem pryč, nevím ale jak dlouho.
Reinette? Odcházíme!
Běž do kočáru, matko, přijdu za tebou.
Myslím, že je normální mít v dětství vymyšleného přítele.
Gratuluji vaší vytrvalosti.
Reinette. Tedy...
Páni, ty jsi vyrostla.
A vy jste nezestárl ani o den.
Což je od vás velmi nezdvořilé.
Dobře, omlouvám se.
No rád jsem tě viděl, tak zase půjdu.
Nechceme, aby tě tvoje matka našla s cizím člověkem.
Cizím? Jak byste mohl být cizí.
Znám vás od sedmi let.
Ano, to nejspíš ano.
Šel jsem zkratkou.
Tedy, zdáte se být skutečný, ale to je absurdní. Rozum tvrdí opak.
Nikdy nevěř rozumu.
Mademoiselle?
Vaše matka je již netrpělivá.
Chvilku!
Tolik otázek.
Tak málo času.
Mademoiselle Poisson!
Poisson!
Reinette Poisson! Ne!
Ne, ne, ne!
Kdepak! Reinette Poisson! Později Madame d'Etoiles? !
Potom milenka Ludvíka XV! Nekorunovaná královna Francie!
Herečka, umělkyně, hudebnice, tanečnice, kurtizána, úžasná zahradnice.
Kdo jste sakra vy?
Jsem Doktor a právě jsem se muchloval s Madame de Pompadour.
Rose?
Mickey? Tohle je pokaždé. Pokaždé.
Pravidlo 1: netoulat se!
Stále jim to opakuji. Může tu být cokoli.
Koukáš na mě?
Podívej na to!
Je v tom oko!
Skutečné oko.
Co to je?
Co je tam uprostřed? Zadrátované uvnitř.
To je srdce.
Mickey, to je lidské srdce.
Rose?
Můžeš mě přestat sledovat?
Nejsem tvá máma!
Odsud si přišel, že ano, koníčku?
Kateřino, jsi tak nestydatá.
Když mluvíme o nestydatosti, Madame de Chateauroux umírá.
Ano, jsem z toho zničená.
Ach ano, umírám smutkem.
Král bude potřebovat novou milenku. Miluješ krále, že?
Je to král a já ho miluji celým svým srdcem.
Těším se, až ho poznám.
Děje se něco, drahá?
Ne nic.
Každá žena ve Francii zná tvé cíle.
Každá je má také.
Víš, že král se zúčastní Tisového bálu?
Možná to nebylo pravé srdce.
Jistě, že bylo.
Tohle je pro tebe normální?
-Obyčejný den? -Život s Doktorem, Mickey.
Žádné obyčejné dny.
Zase Francie. Vidíme Francii.
Asi se díváme skrz zrcadlo.
Páni, koukni na toho chlapa. Kdo si myslí, že je?
Král Francie.
-A už je tady, cos dělal? -Tohle i támhleto.
Skamarádil se s francouzskou aristokratkou a chytnul se s robotem.
Jo a potkal jsem koně.
Co dělá kůň na vesmírné lodi?
Mickey, co dělá předrevoluční Francie na vesmírné lodi?
Tyhle jsou všude po lodi. Na každé palubě.
Vstupní brány do historie.
Ale ne celé historie.
-Jen té její. Časové okno.
Záměrně rozestavěné podél života určité ženy.
Vesmírná loď z 51. století šmíruje ženu z 18. století.
-Proč? -Kdo je to?
Jean Antoinette Poisson!
Pro přátele Reinette. Jedna z nejúžasnějších žen historie.
Takže chce být královnou?
Ne, on už má královnu. Ona chce být jeho milenkou.
Aha, chápu. Camilla!
Myslím, že dnes se potkali.
Na Tisovém bále.
Brzy bude oficiálně jeho milenkou s pokojem na zámku.
Bude mít vlastní titul: Madame de Pompadour.
Královna ji musela milovat.
Ale ano. Vycházely spolu dobře.
-Králova žena a přítelkyně? -Francie.
To je jak jiná planeta.
Jak dlouho jste tam stála? Ukažte se!
-Ahoj Reinette, ten čas ale letí. -Pán z krbu!
-Co to dělá? -Opět se zapíná.
-Rozpouští led. -A co potom?
Potom zabije každého v této místnosti.
Zostří smysly, co?
Kdo jsi? Identifikuj se.
Přikaž mu ať odpoví.
Proč by měl poslouchat mne?
Já nevím, ale poslouchal, když jsi byla dítě.
Tak uvidíme, zda to stále funguje.
Odpověz mu.
Odpověz všechny otázky, které ti kdo položí.
Jsem Opravářský robot 7.
Co se tedy stalo s lodí?
Byla velmi poškozena.
Iontová bouře. 82 % zničených systémů
Ta loď se přes rok nepohnula. Co vám tak trvalo?
Neměli jsme součástky.
Vždycky jde o to samé, součástky.
-Co se stalo s posádkou? -Neměli jsme součástky.
-Na lodi bylo přes 50 lidí. Kam šli? -Neměli jsme součástky.
50 lidí jen tak nezmizí.
Ach tak...
Neměli jste součástky, tak jste použili posádku.
Posádku?
Našli jsme kameru s okem.
A srdce připojené ke stroji.
Dělá co má. Opraví loď čímkoli, co najde.
Nikdo jim neřekl že posádka je "fuj".
Čím si říkal, že paluba voněla?
-Jako, když někdo vaří. -Maso plus žár.
Grilování.
Ale co děláte tady?
Otevření časových oken bere spoustu energie.
Proč sem, mohli jste jít třeba do opravny.
Místo toho do Francie 18. století?
Potřebujeme ještě jednu součástku.
Proč jste si jí tedy nevzali?
Není hotová.
Co? To je váš plán?
Otevírat okna a kontrolovat, zda už je hotová?
Proč ona?
Z celé historie lidstva, proč právě ji?
Jsme stejní.
Nejsme stejní! Nejsme ani trochu stejní!
-Jsme stejní. -Vypadni odsud! -Reinette, ne!
Je zpátky na lodi! Rose, vezmi Mickeyho a Arthura,
zjisti, co dělají. -Arthur? -Pěkné jméno pro koně. -Toho koně si nenecháš!
-Můžeš si nechat Mickeyho. Tak už běž, běž!
Musíš mi věřit. Můžu zjistit, co hledají, jen jedním způsobem.
Nebude to bolet.
Pane z krbu!
Vy jste v mé mysli.
Má milá Reinette.
Ty tu máš ale melu.
Tak, ten tvůj Doktor.
O čem to mluvíš?
No, Madame de Pompadour, Sarah Jane Smith. . . Kleopatra. . .
-Kleopatru zmínil jen jednou. -No jo, ale říkal jí Kleo.
Jste v mých vzpomínkách. Procházíte se mezi nimi.
Pokud nechceš, abych něco viděl, představ si dveře a zavři je.
Tak tady je pár dveří, které bys měla zavřít.
Tedy hned několik.
Procházet se mezi vzpomínkami jiné bytosti. Děláte to často?
Není to mým zvykem.
-Jak můžete odolat? -Jak jsi stará?
Tak nevhodná otázka tak brzy při rozhovoru.
-To zní slibně. -Já se neptal.
Oni se ptají. Je ti 23.
Ale z nějakého důvodu nejsi dost stará.
Promiň, staré vzpomínky se probouzí. Vedlejší účinek.
Tak osamělé dětství!
To přejde. Zůstaň se mnou.
Doktore! Takové osamění.
Tak velmi, velmi sám.
Co tím myslíš? Nikdy v životě jsi nebyla sama.
Jak víš, že se jmenuji Doktor?
Tak osamělý malý chlapec.
Osamělý kdysi a nyní ještě víc.
-Jak to můžete snést? -Jak jsi to udělala?
Otevřenými dveřmi můžete projít v obou směrech.
Doktore!
Můj osamělý Doktore.
-Zatančete si se mnou. -To nemůžu.
Zatančete si se mnou!
Tuto noc budeš tančit s králem!
Tak bude nejdřív trochu žárlit.
-Já netančím. -Doktore.
Čí Doktore?
Je to víc než tajemství, že?
Co jsi viděla?
Že jednou přijde čas, Pane času,
Kdy se každý muž musí naučit tančit.
Co to je? Co se děje? Doktore!
Rose!
Oni nás rozkrájí, jako posádku!
Rozřežou nás a nastrkají všude po lodi!
Kde je Doktor? Kde je tvůj Doktor teď?
-Už je pryč celé hodiny. -Jsi kompatibilní.
To si můžeš myslet, opravdu můžeš, ale
nepřišli jsme sem sami. Věř mi, že byste si nechtěli
zahrávat s naším šéfem.
Slyšel jsi o Dalekách? Vzpomínáš si na ně?
Měli takové jméno pro našeho přítele.
Celé mýty o něm.
Říkali mu...
# Mohl jsem tančit celou noc Mohl jsem tančit celou noc! #
Říkali mu...
# A stále prosil o víc!
# Mohl jsem roztáhnout křídla
# A udělat tisíc. . . Potkali jste někdy Frantíky?
Můj bože, ti vědí, jak si zařádit.
A hele kdo se objevil. "Přicházející bouře"
-Teď zníš, jak tvá matka. -Cos' dělal? Kdes' byl?
No, mimo jiné jsem asi vymyslel banánový koktejl.
Věděla jsi, že ještě nikdy neviděli banán?
Vždycky ber na párty banán. Banány jsou dobré.
Perfektní!
To jsi ty!
Ty jsi můj oblíbenec, fakt.
Ty jsi nejlepší! Víš proč?
Protože jsi hustej!
Jsi pan hustej, husťák, z Husťákova, Husťánie.
A tvůj táta taky!
Víš proč sondovali
mozek Reinette? Kolik má najeto!
Chtěli vědět, jak je stará.
Víš proč? Protože téhle lodi je 37 let.
Až bude Reinette 37, bude hotová a její mozek bude kompatibilní.
A to vám chybí, hm? Velící jednotka počítače.
Vaše loď potřebuje mozek.
A Bůh ví, proč to musí být jedině mozek Madame de Pompadour.
Tento mozek je kompatibilní.
Kompatibilní?
Pokud tomu věříš, tak i tomu, že tohle je sklenka vína.
Anti olej první jakosti.
Co se hýbe, přestane.
Tak vy dva, konec povalování.
Vypneme i zbytek lodi.
-Jsme v bezpečí? -Jo.
V bezpečí. Tak se mi to líbí.
Fajn, všechna časová okna se ovládají odsud.
Musím je všechny zavřít. Kde jsou moje špunty Zeus?
Před chvílí jsem je měl, používal jsem je jako kastaněty.
Proč prostě neotevřou okno tam, kde jí je 37?
S těmito poškozenými systémy jsou rádi, že trefili alespoň století.
Tak okna se nezavírají.
Proč se nezavírají?
-Co se děje? -Netuším.
-Příchozí zpráva. -Od koho?
Hlášení z terénu. Jeden z nich musí být ještě u Reinette.
Proto nemůžu ta okna zavřít, obejdou mě.
Tak to bylo docela chytré.
Dobře, tak více věcí tu není správně.
Zpráva od jedno kamarádíčka? Něco zajímavého?
Je hotová. Začínáme.
Co se děje?
Jeden z nich musel najít správné časové okno. Je čas vyslat vojáky.
Tentokrát si přinesou její hlavu.
Madame de Pompadour. . . Prosím nekřičte.
Nemáme moc času. Za 5 let pro vás přijdou.
-Za 5 let? -Někdy po vašich 37. narozeninách.
Nemůžu vám dát přesné datum, je to trochu nahodilé.
Ale oni přijdou.
Svým způsobem, pro nás, se to už děje.
Omlouvám se, je to těžké vysvětlit, Doktor to umí lépe.
Buďte tedy přesná, já budu naslouchat.
-Není čas. -Mám 5 let!
Vy možná. Já nemám ani 5 minut.
Tedy buďte také stručná.
Takže ... je tu plavidlo.
Něco jako nebeská loď.
A je plná ... Vás.
Různé kusy vašeho života, otevřené jako místnosti. Je to složité.
Ve vašem světě je loď,
Kde jsou dny mého života jako kapitoly knihy a můžete
v nich přecházet aniž byste stárli,
zatímco já, unavená cestovatelka, musím vždy tou pomalou cestou.
Měl o vás pravdu.
Takže za 5 let se ta stvoření vrátí.
-Co mohu dělat? -Doktor říká nechat je mluvit.
Jsou naprogramovaní, aby vám odpovídali.
-Nemůžete je zastavit, ale můžete je zdržet. -A pak?
A pak přijde Doktor.
-Takže on přijde? -Slibuje vám to.
Ale nemůže mi to slíbit osobně?
Bude tam, až ho budete potřebovat.
-Tak to bude. -Tak to vždy bylo.
Monstra a Doktor.
Zdá se, že jedno nemůže být bez druhého.
To mi povídejte.
Popravdě jste neměla potkat ani jedno.
Ta stvoření narušují dějiny.
-Nic z toho se vám nemělo stát. -Nemělo stát?
Co to má znamenat?
Stalo se tak, dítě, a nešlo s tím nic dělat.
Aby mohl být anděl, musí být i ďábel.
Rose? Rose?
Rose?
To časové okno, kde je jí 37.
Našli jsme ho, přímo před nosem.
Ne, tam nemůžete!
Doktor se bude zlobit!
Takže to je jeho svět.
-Co to bylo? -Časové okno.
-Doktor opravil audio spojení. -Ty výkřiky!
Je to má budoucnost?
Ano, je mi líto.
Takže já musím pomalou cestou.
'Jste tam? Slyšíte mne?
'Potřebuji vás, slíbil jste to! Hodiny na krbu jsou rozbité! Je čas!'
-To je můj hlas. -Rose, musíme jít.
-Máme problém! -Dej mi chvilku.
-Jste v pořádku? -Velmi se bojím.
Ale obě to víme, že Rose?
Doktor za ty příšery stojí.
'Doktore! Doktore!'
Doktore!
Musíme jít! Nikdo nám nepřijde pomoci!
Jsi hotová. Půjdeš s námi.
-Našel jsi to! -Zjistili, že přijdu a zablokovali vstup.
-Kam to jdeme? -Teleport má omezený dosah.
Musíme být v blízkosti časového portálu.
Vaše slova nic neznamenají.
Jste nic.
Jak se tam dostali? Teleportovali se.
Dokud budou sál a loď propojeni, teleport vše zařídí.
-Vezmeme TARDIS! -Nemůžeme, jsme součástí událostí. -Tak se tam probouráme.
Hyperplex tady, skleněná tabule na druhé straně. To chce náklaďák.
-Nemáme náklaďák! -Já vím! -Musíme něco zkusit!
Ne, jak rozbiješ sklo, zničíš časové okno. Bez cesty zpět.
Všichni se uklidněte! Prosím!
Takový zmatek, takový ruch!
Připomínám, že toto je Versailles.
Toto je královský dvůr. My jsme Francouzi.
Rozhodla jsem se.
Má odpověď je "ne".
Dnes s vámi nepůjdu.
Byla jsem ve vašem světě a netoužím tam opět vkročit.
Nepotřebujeme tvé nohy.
Myslíte, že se vás bojím,
ale já se vás nebojím ani teď.
Jste pouze noční můrou z mého dětství.
Stvůry pod mou postelí.
Věřte, že pokud se vrátí moje noční můra, vrátí se i ta vaše.
Madame de Pompadour.
Vypadáte mladší každým dnem.
Co se to sakra děje?
Toto je můj milenec, král Francie.
Aha, já jsem Pán času.
Přišel jsem, abych opravil hodiny.
Zapomeň na to, je konec.
Pro tebe i pro mě.
Tak nebude jen 7 let smůly.
Spíš 3 tisíce.
Co se stalo?
Kam se podělo to časové okno?
Jak se dostane zpátky?
Spojení s lodí se přerušilo.
Není cesty zpět.
Nemáš součástky.
Kolik ti zbývá tiků v tvém strojkovém srdci?
Den? Hodina? Je konec.
Přijmi to.
Já tě znovu nenatáhnu.
Jsi v pořádku?
Co se jim stalo?
Zastavili se.
Nemají důvod být.
Nemůžeme použít TARDIS bez něj.
Jak se dostane zpátky?
Znáte všechna jejich jména, že?
Viděla jsem to ve vaší mysli.
Jméno každé hvězdy.
Na co jméno? Jména jsou jen tituly, které nic neznamenají.
Jako "Doktor"?
Jako "Madame de Pompadour".
Často jsem si přála vidět ty hvězdy zblízka.
Stejně jako vy.
Čas od času.
Zachránil jste mne a tím jste se uvěznil.
Věděl jste, že se to stane?
-Věděl. -A stejně jste přišel.
Přišel, že jo?
Schválně, jestli to udělám znovu.
Mezi vaším a mým světem byla spousta dveří.
Nemůžete použít jedny z nich?
Když se rozbilo zrcadlo, ten náraz zrušil spojení s lodí.
Bude tu ještě pár zničených zrcadel a gobelínů.
Všude, kde byla časová okna.
Já zaplatím za všechny škody.
Vždyť budu potřebovat peníze. Nikdy mě nijak nezajímaly.
Kde jen seženu peníze?
Tak jste tu.
Můj osamělý anděl.
Uvízl na pomalé cestě společně se mnou.
Jo. Pomalá cesta.
Tak na pomalou cestu.
Škoda. Asi bych si ji užila.
No, já nikam nejdu.
Skutečně?
Vezměte mne za ruku.
Není to kopie, ale originál.
Převezla jsem ho sem celý.
Krb.
Krb z tvé ložnice. Kdy jsi to udělala?
Před mnoha lety.
V naději, že kdysi otevřené dveře se opět otevřou.
Jeden neví, kdy bude potřebovat Doktora.
Vypadá nepoškozený. Myslíte, že bude fungovat?
Přerušila jsi spojení s lodí, když jsi ho přemístila.
Takže byl vypnutý. To ho zachránilo.
Spojení bylo fyzické,
Takže je fyzicky stále zde.
Což může znamenat, že pokud budu mít štěstí,
velké, velké, velké, velké štěstí...
-Aha! -Co? -Volný spoj!
To chtělo odborníka. Přej mi štěstí.
Ne.
Madame de Pompadour? Stále chceš vidět ty hvězdy?
Víc než cokoli. Dej mi 2 minuty. Sbal si věci.
Půjdeme někam?
Běž k oknu a vyber si hvězdu. Jakoukoli.
-Jak dlouho jste čekali? -5 a půl hodiny.
Vždycky čekejte 5 a půl hodiny.
-Kde jsi byl? -Později, běžte do TARDIS.
Reinette, si tu? Reinette?
Reinette?
Ahoj.
Právě jste ji minul.
V šest bude v Paříži.
Dobrý Bože.
Měla pravdu.
Řekla, že nikdy nevypadáte ani o den starší.
Viděl jsem vás před tolika lety, ale ani vráska ve vaší tváře.
Mnohokrát o vás mluvila.
Přála si, abyste ji ještě navštívil.
Víte, jaké jsou ženy.
Tady je.
Naposledy opouští Versailles.
Zemřela jen ve 43 letech.
Příliš mladá.
Vzala si ji nemoc.
Vždy pracovala moc tvrdě.
Co napsala?
Samozřejmě.
Dobře.
Proč ona?
Proč si mysleli, že opraví loď hlavou Madame de Pompadour?
To se asi nikdy nedovíme.
Poškození paměťových obvodů lodi ji zmátlo.
TARDIS může uzavřít časová okna, když jsou roboti pryč.
To zabrání dalším potížím.
Jsi v pohodě?
Jsem vždycky v pohodě.
Pojď Rose, je čas ukázat mi zbytek lodi.
"Můj drahý Doktore,
"Cesta se nikdy nezdála tak pomalá, cítím se jako na konci.
"Rozum mi říká, že se již nepotkáme, ale nevěřím mu.
"Viděla jsem tvůj svět a vím, že vše je možné.
"Spěchej, má lásko.
"Mé dny se zkracují, jsem tak slabá.
"Šťastnou cestu, můj osamělý anděli."
Tak to je Londýn, alternativní,
kde vše je stejné, ale přesto trochu jiné.
Spousty lidí mizí.
Už se to děje celé měsíce!
-Co to všichni dělají? -To je těmi sluchátky.
Prototyp prošel všemi testy. Funguje to!
-Už jsem je viděl. -Co jsou zač?
Kůže z kovu a tělo, které nezestárne!
Překlad a korektura: Indy Korekce: meyla http//indy.sg1.cz