Maeve? Jsi v pořádku?
Ne, zlato, nejsem.
Chceš, abych ti zavolala doktora?
Doktor mi nepomůže.
Copak to necítíš, Trish?
Necítím nic.
Chlapci, běžte dovnitř!
Běžte dovnitř! Vezmi je dovnitř!
- Co je s tebou? Nedělají nic špatného. - Už se to děje zase!
...pod starým gumovníkem v lese...
...šťastný lesní král se nese...
...směj se, Kukaburo, směj se, Kukaburo...
...jak krásný život máš...
Nejsou v bezpečí. Jsou v zahradě.
Tak je to chce. Chce, aby si hráli. Vezmi je dovnitř, proboha tě prosím!
...šťastný lesní král se nese...
...směj se, Kukaburo...
...jak krásný život máš...
Jen klid, dám na ně bedlivý pozor. No tak, jdeme.
- Ne! - Tome?
Kde je? Kam zmizel?
Co chceš udělat s našimi dětmi?
Překlad: meyla Korekce: Indy
Doctor Who
Boj se jí
Takže blízká budoucnost, jo?
Takové přechodné vzplanutí. Jen nepřešlo postupně, ale najednou.
Třicátá Olympiáda!
- Proč mě to nenapadlo? To je super. - Jako by to bylo včera, pár polonahých Řeků
házející disky sem a tam,
zápasící mezi sebou v písku, v kruhu stojící zástup lidí...
Ne, počkat. To bylo na dovolené.
Právě včas na noční zahájení.
Předchozí halu zbourali dynamitem. To bylo v roce 1948 ve Wembley.
Zbožňoval jsem to. Pořád jsem se vracel a sledoval to znovu a znovu.
Ten běžec, co nesl pochodeň... Fajn chlap, a ten jeho...
John nebo Mark? Nohy měl jak špejle, ale sílu jak bejk.
Tenkrát byl každý den svátek... Doktore!
- Jedlas ty malé koláčky, sypané kuličkami z cukru? - Doktore! Tohle bys měl vidět.
To nikoho v galaxii nenapadlo: kuličky z cukru. Geniální!
Kam myslíš, že zmizeli?
Unášet děti z takové normální ulice jako je tahle?
A proč je tady tak chladno?
Někdo snižuje teplotu?
Píše se tady, že všichni zmizeli tenhle týden.
Který člověk by mohl něco takového udělat?
Proč myslíš, že to byl člověk?
Ať to bylo cokoliv, vyděsilo to celou ulici k smrti.
Doktore, co...
To už jste dneska pátý. To není normální.
V servisu jsem byl ani ne před měsícem.
Nesnažte se to pochopit.
Tady to dělají všechny auta. Je to k zbláznění.
K zbláznění.
Tak jo, pomůžu vám ho odtlačit.
Rychle, ať jste pryč ze silnice.
Hurá do toho.
Chcete pomoct?
Ne, to je v pohodě, zlato.
No ale vy ne. Jsem silnější, než vypadám, vážně.
- Stává se to často? - Díky.
- Děje se to celý týden. - Od té doby, co začaly mizet ty děti?
Jo. Myslím, že jo.
Lechtá to.
Co tu hledáte?
Žížaly?
A někdy i šneky ... občas.
To asi není směšné, co?
Vlastně tu nic nedělám.
Každé auto tady chcípne. Na radnici z toho šílej.
Nechali tuhle silnici opravit, přejmenovali ji. Zaasfaltovali jsme každou díru.
Jen se podívejte, není to nádhera?
Všechno, protože tudy ponesou olympijskou pochodeň. Zrovna tudy.
Všechno by mělo být dokonalé.
- Akorát, že není. - Bere si je to, když si hrají.
- Co si je bere? - Danny, Jane, Dale... v okamžiku jsou pryč.
Nejsem lhář, jsem policejní důstojník. Mám odznak a policejní auto...
- Můžu to dokázat... Vydržte... - Policajti už tady čmuchali a vy nevypadáte ani nemluvíte jako oni.
Vidíte, tady mám kolegyni Lewisovou.
- Ta vypadá na policajta ještě míň, než vy. - Výcvik, nábor nováčků.
Dřív dělala kadeřnici... a... Hele!
- Co se chystáte udělat? - Policie prošla každý dům. Beze stop.
- Děti občas utíkají, jasný? - Já to viděla na vlastní oči.
Dale Hicks si hrál v zahradě s vaším Tommym a pak... přímo před mýma očima...
Jako by tam vůbec nebyl. Nemusíte pátrat dál, než v téhle ulici. Je to přímo tady, mezi námi.
- Proč ne... - Proč nezačneme u něj?
- Potloukalo se tu spousta takových. - Spravovali jsme to tu kvůli Olympiádě.
- A trvalo to podezřele dlouho. - Podle mě všechno, co musíme...
- To je pomluva! - Mě je jedno, co to je!
- Myslím, že musíme jenom... - Trvám na omluvě!
- Přestaňte do něj rýt! - Jo, přestaňte do mě rýt!
- A přestaňte předstírat slepotu! Je to zlo! - Nevěřím na žádné zlo!
Jasně, věříte na asfaltéry s autem plným unesených dětí.
- Tohle ale ona neříká! - Přestaňte se proti mě spolčovat!
- Á, už začínáme cítit vinu, co? - PRST NA PUSU!
Za posledních šest dní zmizely tři vaše děti.
Jako by se vypařily, tak?
Můžu?
Rozhlédněte se kolem.
Tady bývalo bezpečně. Než to přišlo.
Není to člověk.
Řeknu to já, když se k tomu nikdo nemá.
Možná, že jste policajti, možná, že nejste.
Je mi jedno, co jste zač. Pomůžete nám, prosím?
Nechceš kapesník?
Cítíš to?
Nepřipomíná ti to něco?
Něco jako kov?
Takže Danny Edwards vjel na jednom konci, ale na druhém už se nikdy neobjevil.
Á, tady to zase začíná. Podívej se na chloupky na mojí ruce.
A zase ten pach. Jako spálená pojistka nebo co.
To je zbytková energie v místě, kde děti zmizely.
Ať už to bylo cokoliv, potřebovalo to ohromné množství energie.
Musíš také občas sejít dolů, Chloe.
Nemám čas, mami.
Podívejme se. Muselas spotřebovat půl deštného pralesa.
To je Dale.
Proč jsi ho nakreslila tak smutného?
Ale já ho tak nenakreslila.
Dale je smutný sám od sebe.
A tak jsem mu chtěla nakreslit kamaráda.
To on potřebuje - víc kamarádů.
Už jsi koukala na televizi?
Podívej, tohle se ti bude líbit. 'Pochodeň už se blíží k nám.'
Ponesou jí přímo naší ulicí.
Dnes v noci zapálí olympijský oheň na stadionu,
a celý svět se bude dívat na naše město.
Nedělá nás to součástí jednoho celku? Zlato?
- Chloe? - Teď ne mami.
OK.
Jsi unavená, Chloe.
Už zase jsem tě minulou noc slyšela volat ze spaní. Noční můry?
Teď kreslím!
Ať už je to cokoliv...
jsou to jen sny. To snad víš, ne?
Nemůžou ti ublížit.
Nemám čas. Jedině, že bys chtěla, abych nakreslila tebe, mami.
Jestli se tu chceš zahrabat, tak fajn. Je to na tobě.
No, nejsi ty ale nádherný chlapeček.
Díky. Experimentuju s účesem.
Taky jsem mívala takového, jako jsi ty.
Co?
Nejsem zrovna příznivec koček. Od tý příhody s kočičíma jeptiškama.
To člověka připraví o všechno nadšení.
Pojď sem, číčo.
Co tam chceš dělat?
Doktore!
Zbytková ionizace, no potěš. Prostě to vytrhne organismus z časoprostoru.
Jako by to říkalo: "přesně tohle dokážu". Jsem ohromen.
Kočka byla transportována. To chce obrovskou spoustu iontové energie.
Musíme najít zdroj té energie.
Najdi zdroj a najdeš... cokoliv, co rádo unáší děti a malá chlupatá zviřátka.
Měj oči na šťopkách, Lewisová.
Dala jsem ti kamaráda, ale ty pořád naříkáš.
Bé, bé, bé. Ale máte štěstí.
Vy jste všichni pohromadě. Vy nevíte, co to je, být sám.
Kdybyste to věděli, ještě byste mi poděkovali.
NE!
Jsi to ty, číčo? Nemůžeš ven?
Neotevírat, otevírat, neotevírat...
Ani se nehni!
V poho?
Jo, dík.
Bez problému.
Dám ti pěťák, když mi řekneš, co to ksakru je. Protože s tímhle jsem totálně mimo.
No, myslím, žes to zabil. Není to živé.
Hýbalo se to díky energii. Stejné energii, která unáší lidi. Fakt roztomilé.
Mrška jedna.
Vejde se do kapsy, dělá přátele, ohromí šéfa. Láme ledy na večírcích.
Ho, ho, do toho.
Tak se na to podíváme.
No to mě po... Co to znamená?
Tohle.
Je to tuha.
Ten samý materiál, jako v tužkách.
Takže mě napadla čmáranice. Čmáranicová příšera,
oživená iontovou energií.
Ať už máme co dočinění s čímkoliv, stejně dobře to může něco stvořit jako ukradnout.
- Ale na co je stvoření čmáranicové příšery? - Možná to byl omyl.
Něco začmáráš, když se toho chceš zbavit, jako například obrázku.
Něčeho jako...
dětské kresby.
- Říkáš, že to bylo na ulici? - Nejspíš.
- Ta holčička! - NO OVŠEM! Jaká holčička?
Něco mi na ní nahánělo husí kůži.
- Dokonce i její matka z ní byla vyděšená. - Snažíš se o dedukci?
- Myslím, že jo. - Máš na to nos. - Můžu pokračovat, šéfe?
- Dobrý den, já jsem Doktor a tohle je Rose. Můžeme navštívit vaší dceru? - Ne, nemůžete. - Tak fajn. Nashle.
Proč? Proč chcete vidět Chloe.
No, na téhle ulici se děje něco fakt zajímavého.
...a tak jsem si myslel... vlastně jsme si mysleli, že by nám s tím mohla pomoct.
Promiňte, že jsme obtěžovali. Jo, promiňte.
Necháme vás s vašimi záležitostmi.. Ještě jednou sbohem.
Počkejte...
Můžete jí pomoct?
Ano, můžu.
...pochodeň se už dostala na Mall...
Většinou zůstává ve svém pokoji.
Snažila jsem se s ní promluvit, ale je to jak mluvit do zdi.
Nedostala jsem z ní nic jiného, než abych jí dala pokoj.
A co Chloin otec?
Zemřel před rokem. To je mi líto.
To nemusí. Kdybyste ho znala...
No, tak ji jdeme pozdravit...
Nejdřív na ní mrknu, jestli náhodou nespí.
Proč z ní máte strach, Trish?
Chci, abyste věděli, že ona je opravdu úžasné dítě. O tom jsem přesvědčen.
Nikdy neměla problémy ve škole. Měli byste vidět její vysvědčení
z minulého roku. Jenom jedničky a dvojky.
Můžu použít vaší toaletu?
Je ve sboru.
Zpívá po domovech důchodců.
Každá máma by na ni byla pyšná.
Chci, abyste tohle všechno věděli, než se s ní setkáte, Doktore,
protože zrovna teď jako by to nebyla ona.
Tady jsi.
Já jsem Doktor
Já jsem Chloe Webberová. Jak se máš, Chloe Webberová?
Nemám čas, na něčem pracuju.
Je to tak, mami?
A jak jsem řekla, ještě nespala.
Malovala jsi, co?
To já neumím. Pastelky jsou pro mě španělská vesnice.
Umíš tohle?
Dokážeš to?
- Nepřestávají si naříkat. - Chloe?
Snažila jsem se jim pomoct, ale oni nepřestávají.
Kdo nepřestává? Můžeme být všichni spolu.
- Zlatíčko... - Nesahej na mě, mami!
PŘICHÁZÍM!
Nemám čas... Doktore.
No tak, Chloe, nekaž zábavu. Co to je za velký projekt?
Umírám zvědavostí.
Co to tam vyrábíš? Doktore!
A teď ti ublížím!
Viděls to?
To ne. Co to proboha bylo?
Kresba - mužský obličej. Jaký obličej? Raději ne! Cos to kreslila?
- Včera jsem ho nakreslila. - Koho?
- Tátu. - Co že? Tátu?
Ale vždyť je to dlouho, co odešel.
Chloe, pro všechno na světě, proč zrovna jeho?
Zdálo se mi o něm. Jak na mě zírá. Já myslela, že už je to za námi.
Co to s tebou je?
Musíme zůstat pohromadě. Ovšemže musíme.
Ty ne, my!
Musíme zůstat pohromadě a pak bude všechno v pořádku.
Trish... ty kresby, viděla jste, co dělají?
Kdo vám dovolil, přijít do jejího pokoje? Vypadněte!
Pověz nám o těch kresbách, Chloe. Tak dost, už o nich nechci slyšet.
Ale ta kresba jejího otce... slyšela jsem, jak mluví.
Je mrtvý. A tohle? To jsou jen dětské kresby. A teď odejděte!
Chloe má určitou schopnost a nevím jak, ale použila ji ke zmizení Dannyho Edwardse a Dalea Hickse.
- Používá ji k unášení dětí! - Vypadněte! - Copak jste neviděla, jak se ty kresby pohybují? - Ne! - Ale ano!
- Viděla jste to, koutkem oka. - Ne!
A potlačila jste to, protože si to neumíte vysvětlit.
- A když se o tom někdo zmíní, popadne vás zlost. Takže už o tom nikdo nebude znovu mluvit. - Ale vždyť je to jenom dítě!
A vy se jí bojíte.
Ale kdo vám bude věřit to, co zahlédnete koutkem oka. Nikdo.
Až na mě
Co jste zač?
Já pomáhám.
Ty obrázky - jsou živé.
Ona někoho nakreslí a ten nakonec skončí v jejím obrázku. Iontová energie.
Chloe přenáší ty děti pomocí pera z iontové energie.
A co její pekelný otec ve skříni? Řekla jsem vám, že už nežije.
No, na mrtvého chlápka má dost silný hlas.
Jestliže se z živých mohou stát kresby, pak se možná z kreseb mohou stát živí.
Chloin otec je mrtvý, ne tak ten z nočních můr.
Ten vypadá dost skutečně a je jenom krůček od toho, aby vstoupil do našeho světa.
Vždycky to odnesla nejhůř, když byl ještě naživu.
Doktore, jak může dvanáctiletá holka dělat něco takového?
Pojďme to zjistit.
Hezké.
Tak jdeme na to. Já vám nedovolím... Ššš. To je v pořádku. Důvěřujte mu.
Teď si promluvíme.
Já chci Chloe!
Vzbuďte ji! Já chci Chloe.
Co jsi zač? Já chci Chloe Webberovou!
- Co jste to udělal mojí malé holčičce? - Doktore, co je to zač? - Mluvím s tebou...
bytosti, která obýváš toto dětské tělo.
Trvám na dodržení článků Stínového prohlášení.
Nezajímají mě stíny ani články!
Tak o co ti jde?
Chci svoje přátele!
Je ti smutno, já vím.
Identifikuj se!
Jsem jedním z mnoha.
Cestuji se svými bratry a sestrami.
Jsme na nekonečné cestě trvající tisíce vašich životů.
Ale teď jsem sám. Nenávidím to. To není fér...
a já to nenávidím. Jaké je tvé jméno?
Isolus.
Isolus, no ovšem!
Naše cesta začala v Dalekých oblastech. To jsme ještě byli rodina.
Co je to? Isolova matka, cestující hlubokým vesmírem.
Hle, vypouští miliony malých spór - její děti.
Isolus jsou citlivé bytosti s intenzivními pocity.
Jakmile jsou matkou odvrženy,
mají potřebu se navzájem chránit a to je drží nad vodou.
Musí být pohromadě. Nedokážou být sami.
Naše cesta je dlouhá.
Děti Isolů cestují každý ve vlastním podu.
Cestují díky teplu a energii slunečních vln.
A trvá tisíce a tisíce let než dospějí.
Tisíce let jen tak plují vesmírem. Chudáci.
Copak nezešílí nudou?
Hrajeme si.
Vy si... hrajete?
Zatímco cestují, hrají hry.
Díky iontové energii doslova vytvoří svět, ve kterém si hrají.
Zábava za letu. To jim pomáhá zůstat šťastnými.
Dokud jsou šťastní, navzájem se naplňují láskou. Bez ní jsou ztraceni.
Proč jsi přišel na Zem?
Byli jsme blízko!
To vaše slunce.
Mohl to být poryv sluneční energie, co rozptýlil pody Isolů.
Na Zem jsem dopadl jen já.
Mí bratři a sestry tam zůstali
a já k nim nemůžu!
Jsem tak sám!
Tvůj pod ztroskotal? Kde je teď?
Můj pod byl vržen za teplem
a já byl vržen ke Chloe Webberové.
Byla stejně jako já sama.
Ona potřebovala mě a já jí.
Vcítil ses do ní.
Chtěl jsi být s ní, protože byla sama, stejně jako ty. Já chci svou rodinu!
To není fér! Já tě chápu, chceš zpátky svou rodinu.
Ale v tomhle dítěti zůstat nemůžeš. Není to správné.
Nemůžeš si krást další přátele. Jsem sám!
Teď ti ublížím!
Už jdu! Trish! Zkuste ji uklidnit. Co?
Co děláte, když má noční můry? Co děláte? Zpívám jí.
Začněte zpívat.
Chloe, už jdu!
Kukabura pod starým gumovníkem v lese...
...šťastný lesní král se nese...
...Kukaburo, jak šťastný život máš...
Přišel za ní, protože byla sama.
Ach Chloe, je mi to tak líto.
Vždycky, když se napil, tak to Chloe schytala.
Ten den, co boural, jsem myslela, že jsme volné. Myslela jsem, že je po všem.
Mluvila jste s ní o tom?
Nechtělo se mi.
Možná to je důvod, proč se Chloe cítí tak sama.
Protože má ty hrozné sny o tátovi, ale nemůže si o tom s vámi promluvit.
Ona a Isolus -
dvě osamělé děti, které se navzájem potřebují
Neskončí to, co? Doktore?
Bude to vtahovat další děti.
Zoufale to touží po lásce.
Musela to být dost velká rodina. Jak moc?
Asi tak 4 miliardy.
Fronta se začala tvořit asi před týdnem.
Všichni ti, kteří zoufale touží být přímo u toho.
Při otevíracím ceremoniálu očekáváme návštěvnost okolo 80 000. Bylo tu...
Potřebujeme ten pod.
Vždyť havaroval. Copak se nezničil?
Byl vržen k teplu. To ho mohlo udržet ve funkčním stavu.
Může vyzařovat zbytkovou energii, kterou by mohla být TARDIS schopna vystopovat.
Když se nám ho podaří najít, můžeme Isola zastavit.
Dostala teplotu...
..teď nemůžu přijít, Kirsty.
Ano, volali jsme doktora.
Ano, říkal, že jí pomůže.
Můžem začít na tom místě, kde se objevila ta čmáranicová koule a kus okolo.
Tys věděl už předtím, že je Isolus osamocený. Jak?
Vím, jaké to je, cestovat dlouhou dobu úplně sám. Podej mi ten steino-magnetický...
....to z levé ruky. - To zní, jako bys byl na jeho straně.
- Rozumím mu, to je všechno. - Isolus způsobil těm lidem spoustu bolesti. - Je ještě malý.
To je taky důvod, proč přišel zrovna za Chloe.
Mě přijde jako rozmrzelé děcko, které si nehledí svého.
Má to strach. No tak... Taky jsi byla dítě.
Jo, a vím, jaké děti umějí být. Jako malé... příšery.
Žvejku? Hele, taky mám příbuzenstvo, ale jednou se musíš dát vlastní cestou.
Tak už to v rodině chodí. A co takhle jim zkusit porozumět?
Tobě se to mluví, tys nikdy neměl děti.
Jednou... jsem byl táta. Cos to řekl?
Myslím, že to mám.
Strach. Osamění To jsou silné emoce, Rose.
Byly inspirací pro některé hrozné věci.
Tohle ale není něco, co touží dobývat a ničit.
Potřebuješ spoustu věcí, aby ses dostala skrz vesmír. Warpový pohon, průhledy skrz červí díry...
Ale víš, co potřebuješ ze všeho nejvíc? Potřebuješ někoho, koho můžeš vzít za ruku.
Ne, podívej se tamhle.
To je pod! Je v ulici!
Už je to tady, Doktore!
Takže: má to asi pět centimetrů, matně šedé. Jako ptačí vejce a je to dost světlé.
Takže ty pody cestují od slunce ke slunci pomocí tepla.
A není to tak, že ty pody jsou teplem přitahované?
Doktore?
DOKTORE!
Je to OK. Všechny tužky už jsem jí zabavila.
Nech mě na pokoji! Chci být s Chloe Webberovou!
Mám rád Chloe Webberovou.
- Vrať ho zpátky! - Ne!
Copak si neuvědomuješ, cos udělal?
- Je jediný, kdo ti může pomoct. Tak ho vrať zpátky! - Nech mě být! Mám rád Chloe Webberovou!
Já vím.
Doktore, jestli mě slyšíš, chystám se tě dostat zpátky. Jdu pro ten pod.
Nenechávejte ji samotnou. Ať se děje cokoliv.
Pochodeň se již blíží k olympijskému stadionu,
směřuje dolů přes Strand
'než se stočí k východu...
Žár.
Cestují pomocí tepla.
Podívejte se na výsledek. Jako dětská prdýlka.
Kele, nevšiml jste si v poslední době v téhle ulici nějakého místa s velkou teplotou?
Mám dojem, že by se z ní dalo jíst...
Krása. Tak mi řekněte, jak to, že tamhle dál se pořád dělají hrudky,
když tomu všude věnuju stejnou péči?
Jasně, pracoval jste na tom... zanesl do velké Knihy Asfaltování...
Ale ještě před tím, asi tak šest dnů nazpátek...
Šest dnů?
To jsem si dával první kolo. Co to?
Plnil jsem tu díru poprvé. Před šesti dny? Jo.
Horký asfalt.
Míchaný podle tajného obecního receptu.
V autě ho nenajdete.
Hej! To je obecní auto! Ven!
Počkejte chvilku!
Právě jste vzala obecní krumpáč z obecního auta.
Položte to! To nesmíte! To je moje!
Vraťte mi ten krumpáč! Počkejte! Ne, ne, ne! Stop!
Právě jste vzala obecní krumpáč z obecního auta
a teď kopete obecní silnici!
Nahlásím vás na obci!
Šlo to po nejteplejším místě v ulici - po vašem asfaltu.
Co je to? Vesmírná loď.
Není obecní, obávám se.
Vysíláme živě na BBC News 24. Zahajovací ceremoniál londýnské olympiády 2012 právě začíná.
Sportovci zrovna vcházejí na stadion. Každý z nich jde za svým snem.
Roky strávili tvrdou přípravou.
Mám to!
Sice nevím, co s tím mám dělat, ale možná, že Isolus prostě nastoupí...
Tak počkat! Neříkala jsem vám, abyste ji neopouštěla?
Můj Bože!
Co se to děje?
Je mi jedno, jestli tu je pod asfaltem Sněhurka a sedm trpaslíků, vy si prostě... Buďte zticha!
Dav náhle zmizel. Všichni jsou pryč!
Tisíce lidí prostě zmizelo,
přímo před mýma očima. To je nemožné!
Bobe, můžeme se připojit k vám do studia?
Bobe?!
Ty jsi taky pryč, Bobe?
Stadion mu nebude dost.
Isolus má 4 miliardy bratrů a sester...
Přes osmdesát tisíc diváku a třináct tisíc sportovců...
- To není dost. ...a oni prostě zmizeli.
Všichni ti lidé...
To je hrozný zvrat událostí...
Nebudem sami, Chloe Webberová.
Máme je všechny. A už se nikdy nebudem cítit osaměle.
Chloe? Chloe? Tady je Rose, otevři dveře!
Našli jsme tvou loď! Můžeme tě poslat domů.
Chloe! Otevři!
Tak jo, ustupte! Teď ti ublížím.
Já jdu. Ublížím ti.
Chloe! Ublížím ti!
Ublížím... Musím ji zastavit.
Když se pokusíte zastavit Chloe, pustím ho ven!
Pustíme ho ven společně!
Nesmím být sám!
To není fér!
Mám tvůj pod.
Je po něm! Ne, není. Jenom potřebuje teplo.
Potřebuje víc, než to. A co je to?
Nechci vypadat směšně, ale ten obrázek se právě pohnul.
A tenhle taky!
To nekreslila ona, to on!
Ale potřebuje to něco víc než jen teplo, Doktore.
...je stále na cestě. Je to teď víc, než jen pochodeň
Je to maják. Maják naděje, síly a odvahy.
A je to maják lásky.
Láska! A nyní pohled z helikoptéry.
Pochodeň...
Vím, jak nahodit pod!
...míjí Dame Kelly Holmes Close...
Promiňte, budete to muset sledovat odsud. Musím se dostat blíž! Ne. Můžu zastavit to, co se děje!
Chloe... Chloe! Teď ti ublížím! Je to MOJE holčička!
A ty už jí znovu neublížíš! Chloe! Já jdu...
Cítils to, že jo?
Pociť lásku.
Jo!
Můžu letět domů.
Sbohem, Chloe Webberová.
Mám tě rád.
Mami? Jsem tady.
Mami!
To bylo dobré! Dokázala jste to!
Co jste to udělala?
Mami.
Jane!
Doktore?
Nevím, kdo jste, nebo co jste udělala, ale děkuju vám, drahá.
A poděkujte také tomu muži.
Kde je? Měl by tu být.
Všechny kresby ožily.
To znamená všechny.
To ne!
Vypadněte odtamtud! Nemůžu, dveře se zasekly!
Je vevnitř Doktor? Myslím, že ne. Mami!
Chloe, teď ti ublížím.
Prosím, tati... znovu už ne.
Chloe! Chloe, poslouchej mě.
Není to skutečné, jako ti ostatní, je to jen energie, co zbyla po Isolovi.
Můžete se toho zbavit!
Pomozte nám! Je to skutečné jen proto, že je vyděšená. Můžete nás toho zbavit? Chloe! Mami!
Dokážeš to, Chloe! Já nemůžu!
Chloe, už jdu! Já nemůžu!
Já jdu... Já nemůžu!
Já jdu... Mami!
Chloe! Jsem s tebou, Chloe. Nejsi sama!
Už nebudeš znovu sama.
Chloe! Chloe, zpívej!
Kukaburo...
Chloe! Chloe!
Chloe!
Chloe! Teď ti ublížím!
Směj se, Kukaburo, směj se ...jak šťastný život máš...
...směj se, Kukaburo, směj se, Kukaburo, než tvůj život rozplyne se...
Kukabura pod starým gumovníkem v lese...
...šťastný lesní král se nese...
...směj se, Kukaburo, směj se, Kukaburo, jak šťastný život máš.
Možná se někde objeví.
Kdo mě teď bude držet za ruku?
Podívejte se na tu naprosto neuvěřitelnou scénu na olympijském stadionu.
Osmdesát tisíc sportovců a diváků, Zmizeli, ale teď jsou zpět.
Znovu se objevili. To je naprosto k neuvěření.
Bobe, to byla určitě zcela...
Osmdesát tisíc lidí, tak kde je Doktor?
- Potřebuju ho! Zdá se, že běžec s pochodní má problémy.
Před chvílí jsme zahlédli záblesk, který ho, zdá se, zasáhl.
Možná je zraněn. Zcela určitě má nějaké problémy.
Znamená to snad, že myšlenka Olympiády je mrtvá?
Doktor...
Teď se objevil záhadný muž...
Zvedl pochodeň a my ani nevíme, kdo to je.
Nese oheň. Ano, nese oheň a zdá se, že se ho nikdo nepokouší zastavit.
Je to teď víc, než jen plamen, Bobe.
Víc, než jen teplo a světlo, je to naděje.
a je to odvaha a je to láska.
Do toho! Přidej se ke svým bratrům a sestrám.
Čekají na tebe.
Koláček?
Banánovej!
Nemůžu si to dost vynachválit. Cukrové kuličky!
Mistrovské dílo!
Myslela jsem, že jsem tě ztratila.
Ne, ne v noci, jako je tahle.
Tohle je noc ztracených, kteří byli nalezeni. Pojď. A co teď?
Chci se jít podívat na Hry. Proto jsme sem přiletěli.
No tak, aspoň mi napověz.
Co podnikneme teď?
Řeknu ti tohle:
Papua Nová Guinea překvapí každého návštěvníka.
Opravdu? Děláš si srandu, ne?
Doktore?
- Mluvíš vážně, nebo mě taháš na šos? - Počkej a uvidíš.
Víš ty co? Pořád se nás někdo snaží rozdělit. Ale to se jim nikdy nepodaří.
Nikdy neříkej nikdy.
Ne, my budeme vždycky v poho, ty i já.
Nemáš ten dojem, Doktore?
- Něco je ve vzduchu, něco přichází. - A co?
Blíží se bouře.
Překlad: meyla Korektura: Indy http://indy.sg1.cz