Vládce je premiér!
A tohle jsou mí přátelé.
- Nazývají se Toclafané. - Cože?!
- Řekneš nám, kdo to je? - Je Pán Času.
Rozmontoval TARDIS: Je to Stroj Paradoxu.
Konečně se setkáváme, Doktore!
Zastav to, okamžitě to zastav!
Nemůžeme ho zastavit.
- Jděte na to, děcka, odstraňte desetinu populace. - Vrátím se.
A Země už více nebyla.
Překlad: Lyta
Doctor Who
Poslední Pán Času
'Radíme vesmírným cestovatelům vyhnout se Sol 3, známé jako Země.
'Varování pilotům: Sol 3 vstupuje do naprostého vyhlazení.
'Planeta Země je uzavřena.
O ROK POZDĚJI
'Planeta Země je uzavřena...'
- Jak se jmenujete? - Tom Milligan.
Nemusím se ptát, kdo jste vy, slavná Martha Jones.
- Jak je to dlouho, co jste nebyla v Británii? - 365 dní.
- Byl to dlouhý rok. - Jaký máte plán?
Musím se setkat s profesorkou Docherty, dostanete mě k ní?
Pracuje v opravné hale Jaderné Elektrárny Sedm, dostanu vás tam.
Proč je tak důležitá?
Čím víc víte, tím víc riskujete.
- Hodně lidí na vás spoléhá, jste legenda. - A co se v té legendě říká?
Že jste přeplula Atlantic, procestovala Ameriku a jste jediná, kdo přežil Japonsko.
Martha Jones, říkají, zachrání svět.
- Na to je trochu pozdě. - Jak to, že můžete řídit, aniž by vás zastavili?
Lékařská služba. Býval jsem pediatr.
- Dává mi to právo cestovat, pomáhám v pracovních táborech. - Skvělé.
Cestuji s doktorem!
Říká se, že jste jediná na Zemi, kdo ho může zabít.
Že jen vy jediná dokážete Vládce úplně zničit.
Prostě jen jeďme.
Občané radujte se!
Váš Pán a Vládce hledí z výšin!
Zahrajte píseň tři!
# Nemůžu se rozhodnout, jestli máš žít nebo umřít...
# Nejspíš půjdeš do nebes...
# Prosím, nevěš hlavu a nebreč...
# Lámu si hlavu, proč je mé srdce jak mrtvé...
# Je chladné, tvrdé a zkamenělé...
# Zamčené a zatažené.
# Vyjedem si na projížďku...
# Mohl bych tě hodit do jezera...
# Nebo ti dát k narozeninám otrávený dort...
# Nepopírám, že až tu nebudeš, bude se mi stýskat.
# Jé, mohl bych tě pohřbít zaživa...
# Ale mohl by ses vyplazit s nožem...
# A zabít mě ve spánku, to je proč...
# Se nemůžu rozhodnout jestli máš žít nebo umřít...
# Nejspíš půjdeš do nebes, tak nevěš hlavu a nebreč..
# Lámu si hlavu, proč je mé srdce jak mrtvé...
# Je chladné, tvrdé a zkamenělé...
# Zamčené a zatažené. Vyjedem si na projížďku!#
Je připravené povstat, Doktore!
Nová říše Pánů Času!
Je to skvělé, že?
Co?
Nic? Co?
Ale, zlomili ti srdce, že? Tihle Toclofané.
Od té doby, co sis uvědomil, kdo opravdu jsou. Říká se,
že Martha Jones se vrátila domů.
No, proč by to dělala?
- Nech jí být. - Ale tys jí něco řekl.
Toho dne, kdy jsem převzal kontrolu.
- Cos jí řekl? - Tobě můžu říct jen jedno.
- A ty víš, co to je. - Ale ne, to neuděláš!
'Valiant vstupuje do prostoru Zóny Jedna. Občané, radujte se!'
No tak, lidi! Co to děláme?
Spuštění za 24hodin!
Dobré ráno, Tish!
A! Cítíš ten mořský vzduch?!
Úplně z toho toužím po Britský rybě s hranolkama.
A co mám místo toho?
Studenou tuřínovou kaši. To je teda hotel! To je naposled, co jsem něco objednával přes net!
Tyhle věci jsou po celé Zemi. Dokonce se vytesal do Mount Rushmore.
Nejlepší je zůstat při zemi.
Tady to je...
Celé jižní pobřeží Anglie.
Předělané na loděnice. Každý den přivádí otroky.
Rozbíjejí auta, domy, jen aby získali kov.
Staví flotilu ze šrotu.
Měl by jste vidět Rusko, to je loděnice číslo jedna.
- Od Černého moře až po Beringovo, 100000raket připraveno k válce. - Válce s kým? - Zbytkem vesmíru.
Byla jsem ve vesmíru. Před tímhle vším.
A jsou tam tisíce civilizací, které nemají ponětí, co se děje.
Vládce může vybudovat zbraně, které je mohou všechny zdevastovat.
- Byla jste ve vesmíru? - Máte s tím problém? - Ne! Jenom...
Wow...ještě něco bych měl vědět?
Potkala jsem Shakespeara.
Identifikuj se, človíčku...
Mám průkaz! Milligan, Kočovná Lékařská Jednotka, mám povolení cestovat!
Jen jsem kontroloval...
- Brzy rakety poletí! - A potom všichni budou potřebovat léky!
Budete mít tolik práce!
Ale... Vás neviděli!
Jak myslíte, že jsem procestovala svět?
Vládce postavil Archanděla, tu mobilní síť, patnáct satelitů.
Vysílá to pole posunující vnímání. Proto všichni byli
- zhypnotizováni a uvěřili, že je Harold Saxon. - Saxon. Zdá se to být už věčnost.
Tenhle klíč je nastaven na stejnou frekvenci, což mě dělá...ne neviditelnou, ale nevnímatelnou.
- Ale já vás vidím? - Protože jste chtěl. - Jo, hádám, že jo.
Máte paní Milligan?
Ne. A co vy?
Kdysi tu někdo byl.
Už je to dlouho.
- Musím najít tuhle Docherty. - Počkáme do výměny směn. Kolik je?
Skoro tři hodiny.
Čas na moji masáž. Kdo to bude dnes? Tanya!
Lucy, znáš Tanyu?
Je překrásná!
Tanyo, až poletíme ke hvězdám, vezmu tě na Catrigan Novu. Jsou tam zlaté víry!
Vy dvě by jste se měly seznámit. To by byla zábava!
- Co to sakra? - 'Červený poplach! Červený poplach!
- Aaa, chápu! - Říkal jsem ti to.
Můžu ti říct jen jedno.
Ale ne, už zase.
Tvarované ovládání.
Což znamená, že funguje jen pro mě.
Asi takhle.
- Omluv se! - Omlouvám se, omlouvám se, omlouvám se.
To jste se od požehnané svaté Marthy nic nenaučili?
Přidávat se na Doktorovu stranu
je velmi nebezpečné. Odveďte je!
- Pohyb! No tak! - Dobrá, mám tě.
Tady, dědo.
Je, víš, pamatuju si dny, kdy Doktor,
ooo, ten slavný Doktor, vedl
Časovou Válku, bojoval s mořskými démony a Axony,
a sám uzavřel trhlinu v Kaskádě Medúza!
A podívej na něj teď.
Krade šroubováky.
Co ho donutilo tak klesnout?
O, ano! Já!
Jen...
potřebuji, abys poslouchal...
Ne, teď jsem na řadě já! Pomsta!
Je nejlepší horká! A tentokrát...
Je to zpráva pro slečnu Jones.
- Profesorka Docherty? - Mám práci.
Řekli vám o nás, jsem Tom Milligan. Tohle je Martha Jones.
- Může být třebas královna ze Sáby, ale mám práci. - Televize už nefungují.
Bože, jak mě chybí Riskuj.
Nebylo to už ono, když to převzal Des O'Connor. I Des Lynam. Oba Desové.
Jak je to v plurálu? Desé?
Desonové? Řekli nám, že bude vysílání.
Od samotného Vládce. Tady!
'Můj lide!
'Pozdravy v tento předvečer válečný.
'Nádherný, že?
'Vím, že kolují kdejaké historky o dítěti, které kráčí po Zemi.
'A dává vám naději.
'Ale já se ptám...
'Kolik naděje má tento muž?
'Pozdrav, Gandalfe!
'Až na to... že není až tak starý!
'Je to mimozemšťan. S mnohem delším
'životem než vy, zakrnělé opičky.
'Co kdyby to bylo vidět?
Co kdybych potlačit tvou schopnost regenerace?
Celých devětset let tvého života, Doktore. Co kdybychom je mohli vidět?
Starší a starší a starší...
Kupí se, Doktore!
Kupí, kupí, kupí se léta.
Doktore...
'Přijato a pochopeno, slečno Jones?'
Je mi líto.
Doktor je pořád naživu.
Zjevně je síť Archanděl Vládcovou nějvětší slabinou.
Patnáct satelitů kolem Země, stále vysílají.
Proto neexistuje skoro žádné povstání.
Vysílá telepatický signál, který udržuje lidi vyděšené.
Mohli bychom je vypnout.
Mohli. Máte patnáct raket země vzduch? Navíc, jakákoli vojenská akce a Toclofané zaútočí.
Nejsou to Toclofané, to si vymyslel Vládce.
- Tak co jsou? - Proto jsem přišla za vámi. Poznej svého nepřítele.
Mám tohle...
Nikdo se nedokázal dostat dost blízko koulím, ani nemohou být zničené.
Až jednou...V jižní Africe do jedné udeřil blesk. Náhodou. Mám o tom záznam. Na tomhle.
A! Kdo by pomyslel, že nám bude chybět Bill Gates?
- Proto jste procestovala svět, kvůli disku? - Ne, to byla jen náhoda.
Slyšela jsem, že jste prošla Zemi kvůli vybudování zbraně.
Tady! Proud 58.5 kiloampérů
přenášející náboj o přesně 510 megajoulech.
- Můžete to znovuvytvořit. - Myslím, že jo. Docela snadno.
Tak dobrá, doktore Milligane.
Chytíme si kouli.
- Už přichází! Připravena? - Dělejte svou práci, já udělám svou.
Teď!
To je jen půl práce.
Podíváme se, co je uvnitř.
Zabiju ho. I kdybych měla čekat milion let.
Zabiju Vládce.
Jednoho dne nebude dávat pozor. Jednoho dne.
A já tam budu.
Ne, to je má práce.
Přísahám vám, že toho chlapa zastřelím.
Dostanu ho.
- I kdyby mě to mělo zabít. - To neříkej. - Myslím to vážně.
Donutil nás stát na palubě a dívat se jak Japonsko hoří.
Miliony lidí.
Přísahám vám. Už teď je mrtvý.
Zítra odstartují.
Otevřeme trhlinu co Braccatolianského prostoru.
- Neuvidí nás přijít. Docela strašidelný. - Tak to zastav.
Až bude Říše vybudována a na nebesích bude Nová Gallifrey...
možná potom to přestane.
Ty bubny. Ten nekonečný tlukot bubnů.
Když jsem byl ještě dítě, podíval jsem se do Víru.
A tenkrát si mě to vybralo. Ty bubny, volání války.
Ty to neslyšíš?
Poslouchej. Je to tu, právě teď.
Řekni, že to slyšíš, Doktore.
- Řekni. - Jsi to jen ty.
Dobře.
A zítra! Válka!
Zítra, povstaneme a už nikdy nepadnem!
Chápeš?
Dělám to pro ně. Měl bys mi být vděčný.
Přeci jen, to ty je miluješ.
Tak strašně, strašně moc.
Je tu nějaký magnetický uzávěr. Počkejte... Jenom to...
Proboha!
Je to živé!
Martha. Martha Jones.
- Zná vás to! - Milá, hodná Martha Jones. Pomohlas nám letět.
- Co tím myslíš? - Vedlas nás k záchraně.
- Kdo jsi? - Obloha je plná démantů.
- Ne, ty nemůžeš být on! - 'Obloha je plná démantů.'
- Sdílíme společně vzpomínky. Poslalas ho na Utopii. - Proboha!
O čem to mluví.
- Co jsou zač? - Martho?
Martho, řekni nám, kdo to je?
Oni jsou my. Jsou to lidé.
Lidská rasa. Z budoucnosti.
Vzal jsem Lucy na Utopii. Pán Času a jeho společnice. Vzal jsem jí ke hvězdám.
Není to tak, miláčku?
Triliony let do budoucnosti.
Až na konec vesmíru.
- Řekni mu, cos tam viděla. - Smrt.
Všechno umíralo.
Celý vesmír se rozpadal.
A já si pomyslela, že to nemá žádný smysl.
- Nic nemá smysl. Nikdy. - A je to všechno tvá vina.
Myslím, že už chápu ten Stroj Paradoxu.
Den předtím, než Vládce převzal kontrolu, Doktor řekl:
Když kradl TARDIS, jediné, co jsem mohl, bylo zatavení souřadnic.
Zablokoval jsem je. Trvale.
Mohl cestovat jen mezi rokem sto trilionů a posledním místem, kde TARDIS přistála.
Což je tady a teď.
Vládce měl TARDIS, to je stroj času. Ale mohl cestovat jen na konec vesmíru.
A tak našel Utopii.
Měls to vidět, Doktore. Výhně hořely.
Zbytky lidstva. Křičící v temnu.
Projekt Utopie byl poslední nadějí.
Pokus uniknout konci všeho.
Ale nebylo řešení. Ani démanty.
Jen temno a zima.
Všechna ta lidská vynalézavos, která je udržovala celé eony, se obrátila proti nim. Přemontovali sami sebe.
Udělali jsme se tak krásnými.
Degenerovali v děti. Ale nefungovalo to. Vesmír se rozpadal.
Ale pak přišel Vládce. Se svým úžasným strojem času!
Aby nás vzal zpět domů.
Ale to je paradox!
Jestli jste z budoucnosti a vrátili jste se zabít své předky,
měli by jste sami sebe vymazat, neměli by jste existovat.
Proto ten Stroj Paradoxu.
Mé mistrovské dílo, Doktore, živá TARDIS, dost silná, aby udržela paradox.
Dovoluje minulosti a budoucnosti nekonečně kolidovat.
Ale ty měníš dějiny.
Nejen Zemi. Celý vesmír.
JsemPán Času.
Mám na to právo.
Ale i přesto.
Proč to všechno, jen aby jste zabíjeli?
Vrátili jsme se v čase, abychom vybudovali zcela nové impérium!
Které bude trvat sto trilionů let!
Se mnou jako jejich Vládcem.
Pán Času a lidé, společně. Nesnil si vždy o tom, Doktore?
A co my, jsme stejný druh, proč nás vraždíte?
Protože je to legrace!
Lidská rasa -
nejhorší monstra ze všech.
Dobrou...
Je čas říct pravdu, slečno Jones.
Legenda říká, že jste procestovala svět abyste našla způsob jak zabít Vládce.
Těsně, než jsem unikla, Doktor mi řekl...
Že Doktor a Vládce cestovali na Zem celá léta. A byli sledováni.
Je tu Unit a Torchwood, sledující potají Pány Času.
A vyrobili tohle. Ultimátní zbraň.
Vše co potřebuju je dostat se blíž a můžu zatřelit Vládce tímhle.
Vlastně, teď už to můžeš položit.
Není jednoduché zabít Pána Času, protože regenerují..
- Doslova vstávají z mrtvých. - A, Vládce je nesmrtelný, skvělé! - Až na tohle.
Čtyři chemikálie ve zbrani. Zasáh a...
Pán Času je mrtvý. Napořád.
Čtyři chemikálie? Ale máte jen tři.
Potřebuju tu poslední. Části byli kvůli bezpečnosti rozložené po celém světě.
A našla jsem je v San Diegu, Pekingu, Budapešti a Londýně.
A kde teda je?
Ve staré základně UNIT v severním Londýně. Mám přístupové kódy. Vezmete mě tam.
Nemůžeme v noci skrz Londýn, je plný zdivočelých psů.
- Zítra můžeme jet se zdravotním konvojem. - Můžete zůstat přes noc tady.
- Ne, můžem se dostat napůl cesty do ubytovny otroků v Bexley. Profesorko, díky vám. - A díky vám.
- Hodně štěstí. - Dík.
Martho.
Dokázala by jste to? Mohla by jste ho opravdu zabít?
- Nemám na vybranou. - Možná toho dokážete hodně. Ale nevypadáte jako vrah.
Pusťte mě dál, tady Milligan.
- Máš nějaký jídlo? - Žádný jsem nesehnal. A umírám hlady.
Vše, co máme, je voda.
Je mi líto...
Je to levný - nacpat stovku lidí do jednoho domu a ráno je odvést do loděnic.
- Vy jste Martha Jones? - Jo, to jsem já.
Můžete ho zabít? Říkají, že můžete zabít Vládce, je to pravda?
Řekněte, že můžete, prosím!
No tak, nechte ji být, je vyčerpaná.
Ne, to je v pořádku.
Chtějí, abych vyprávěla. Tak to udělám.
Přístup priority jedna.
- Tady profesorka Alison Docherty. - Zadejte svůj záměr. - Nejdřív musím vědět o svém synovi.
- Zadejte svůj záměr. - Je můj syn stále naživu?
Zadejte svůj záměr.
Mám nějaké informace pro Vládce.
O Marthě Jones.
Hádej co?!
Procestovala jsem ruiny New Yorku, fúzní doly v Číně,
a radiační šachty v Evropě
a všude jsem viděla lidi jako vy, žijící v otroctví.
Jestli se jméno Martha Jones stalo legendou, tak je to špatně, nejsem důležitá.
Je tu někdo jiný.
Muž, který mě sem poslal, který mi řekl, abych prošla Zem.
A jeho jméno je Doktor. Zachránil vás už tolikrát a vy ani neznáte jeho jméno.
Nikdy se nezastaví a nezůstane, nikdy nechce, aby jste mu děkovali.
Ale já ho viděla. Já ho znám.
Miluji ho.
A vím, co dokáže.
Je to on! Proboha, to je on! Vládce! Je tady!
- Ale on nikdy nejezdí na Zem! Nikdy nekráčí po povrchu! - Schovejte jí!
- On kráčí mezi námi, náš pán a Vládce. - Martho?
Martho Jo-hones?
Já tě vidííííím!
Vylez, holčičko. Pojď a poznej svého Vládce.
Kdokoli? Nikdo? Ne? Nic?
Pozice!
Vydám ten rozkaz!
Pokud se nevzdáš.
Zeptej se sebe sama.
Co by udělal Doktor?
O, ano!
Moc pěkně provedené!
Hodná holka! Dobře tě vycvičil.
Taška! Dej mi tu tašku!
Ne, hezky tam zůstaň a hoď jí!
A teď, milá společnice...
tvá práce skončila.
Ne!
Ale... až budeš umírat,
Doktor by to měl vidět. Hmmm?
Skoro svítá, Martho,
a planeta Země
jde do války.
'Občané Země,
radujte se a dívejte'
Ten teleport. Jenom, aby sis nemyslela, že jsem zapomněl.
A teď!
Poklekni.
Tam dole, flotila je připravena odstartovat.
200 000 lodí připraveno letět skrz kosmos.
Jsme připraveni?
'Flotila očekává váš rozkaz. Radujte se!'
Tři minuty do zapojení konvertorů černé díry! Odpočet!
Nedokážu odolat tikajícím hodinám! Mé děti! Jste připravené?
Budeme létat, planout a krájet! Budeme létat, planout a krájet!
Na nule, k označení tohoto dne, tohle dítě, Martha Jones, zemře.
Mé první krveprolití.
Nějaká poslední slova?
Ne?
Jaké to zklamání, tahle holka. Za starých časů, Doktore,
jsi míval společníky, kteří dokázali absorbovat Časový Vír! Tahle je k ničemu!
Skloň hlavu.
A tak je to na mě, na Vládci, abych založil tohoto dne nový řád Pánů Času.
Od tohoto dne až...
Co... Co je tak vtipné?
- Pistole. - Co s ní? - Pistole, ze čtyř částí?
Jo, a já jí zničil.
Pistole, ze čtyř částí, rozložená po celé Zemi... Mám na mysli...
- Tomus opravdu věřil? - Co tím myslíš?
Jako kdybych jí mohl požádat, aby zabila.
Ale co! Na tom nesejde, mám jí přesně tam, kde jsem chtěl.
Ale já jsem věděla, co profesorka Docherty udělá.
Povstání vědělo o jejím synovi.
'Proto jsem přišla za vámi. Poznej svého nepřítele.'
- Řekla jsem jí o té zbrani, aby mě sem dostala. - Stejně umřeš.
To nechceš vědět, co jsem vlastně dělala?
- Povídej. - Vyprávěla jsem příběh. To je vše.
Žádné zbraně, jen slova.
Udělala jsem, co mi Doktor řekl. Procestovala jsem kontinenty.
A všude kam jsem šla, jsem našla lidi. A vyprávěla jsem jim můj příběh.
Tolikrát zachránil vaše životy a vy jste se to nikdy nedozvěděli.
Znám ho. 'Vyprávěla jsem jim o Doktorovi.' Miluji ho.
Řekla jsem jim, aby to vyprávěli dál. Aby všichni věděli o Doktorovi.
Víra a naděje? To je vše?
Ne, dala jsem jim instrukci. Jak mi řekl Doktor.
- 'Použij odpočet.' - Řekla jsem jim, že když všichni si budou myslet to stejné slovo ve stejný čas...
Nic se nestane!
To je vaše zbraň?
- Motlidba? - Po celém světě.
Jedno slovo, jedna myšlenka, v jednu chvíli...
Ale s patnácti satelity.
- Cože? - Síť Archanděl!
Telepatické pole, spojující lidskou rasu.
A všichni na planetě Zemi do jednoho budou myslet na tu stejnou věc ve stejný čas.
A to slovo je... "Doktor."
Přestaň s tím! Ne, ne, ne, ne, to ne...
Doktor. Doktor.
Dok...?
Doktor.
Hned s tím přestaňte! Přestaňte!
Doktor.
Doktor. Doktor.
Doktor!
Měl jsem celý rok na to naladit se na tu psychickou síť a spojit se s její matricí.
Doktor. Doktor. Doktor.
Doktor.
To je jediná věc, co nemůžeš. Zabránit jim myslet.
Teď mi pověz, jak je lidská rasa zdegenerovaná,
když dokáží tohle.
Ne!
Je mi to líto. Je mi to strašně líto.
Potom je všechny zabiju!
To nemůžeš! Není to fér!
- A víš, co se teď stane! - Ne!
Ne! Ne...
Ne! Ne!
- Nechtěls poslouchat. - Ne! - Protože si věděl, co řeknu.
Odpouštím ti.
Mé děti!
Chraňte Paradox! Chraňte Paradox!
- Kapitáne! Stroj Paradoxu! - Vy chlapi! Se mnou! Vy zůstaňte tady.
Ne!
Teď to skončí, Doktore!
Teď to skončí!
Řítí se na nás šest miliard koulí!
- Máme kontrolu nad Valiantem, nemůžeš je odpálit! - Mám tohle!
Uvnitř každé lodi je konvertor černé díry. Když nemůžu mít tenhle svět já, Doktore, tak ani ty.
Budeme stát na této Zemi společně, až bude hořet.
Nemůžeme jít dovnitř! Zmasakrují nás!
Jo. To se mi stává často.
Zbraň za zbraní a za zbraní,
a vše, co děláš, je povídání a povídání a povídání. Ale za všechna ta léta
a všechny ty katastrofy jsem vždycky znal tvé největší tajemství.
Znám tě.
Když ty lodi vyhodíš do vzduchu, zabiješ se.
A to jediné nikdy nedokážeš udělat.
Dej mi to.
Všichni k zemi!
Čas se vrací.
Paradox byl prolomen.
Vrátili jsme se o rok a den. Je 8:02.
'Tady centrála UNIT, co se stalo? Viděli jsme vraždu prezidenta!'
Potom, co byl prezident zabit, ale před těmi koulemi. Vše zpět v normálu.
Planeta Země, obnovená.
Nikdy se to nestalo. Ty rakety, ten teror. Nikdy to nebylo.
- Ale co ty koule? - Uvězněny na konci vesmíru.
Ale já si to pamatuji.
Jsme v oku bouře. Jediní, kdo to kdy bude vědět.
O, ahoj! Musíte být pan Jones, ještě jsme se vlastně opravdu neseznámili.
No tak, chlapáku! Přece bys nepřišel o večírek.
Želízka.
Tak, co s ním provedem?
- Zabijeme ho. - Popravíme ho.
Ne, to není řešení.
Já myslím, že je.
Protože všechny ty věci.
Se pořád staly.
On to způsobil. Já to viděla.
No tak! Udělej to!
Jste lepší než on.
Ale pořád si nezodpověděl tu otázku. Co se mnou bude?
Od teď jsem za tebe zodpovědný. Jediný existující Pán Času.
- Jo, ale nemůžeš mu věřit. - Ne. Jediné bezpečné místo pro něj je TARDIS.
Tím myslíš, že si mě prostě... necháš?
No, jestli je to to, co musím udělat.
Je čas na změnu. Možná jsem se toulal už příliš dlouho.
A teď, mám někoho, o koho se musím postarat.
- Dej to pryč! - Tady! Mám tě! Mám tě!
- Vždycky ty ženský. - Neviděl jsem jí.
Umírám v tvém náručí. Si šťastný?
Neumíráš. Nebuď hloupej, je to jenom kulka. Prostě zregeneruj.
- Ne. - Jedna malá kulka, no tak. - Hádám, že mě neznáš tak dobře. Odmítám.
Zregeneruj. Prostě zregeneruj. Prosím, prosím, prostě zregeneruj, no tak.
A strávit zbytek života uvězněný tebou?
Ale ty musíš! No tak!
Takhle to nemůže skončit!
Ty a já! Všechny ty věci, co jsme dělali!
Axons! Pamatuješ na Axony! A Daleky! Jsme jediní dva kdo zbyli.
A už nikdo jiný.
Zregeneruj!
A co takhle? Vyhrál jsem.
Přestane to, Doktore?
Ty bubny? Přestanou?
Neeeee!
- Jen chci říct... neviním vás. - Ale kdo jste?
Byli časy, kdy každý z těch lidí znal tvoje jméno.
- A teď tě všichni zapomněli. - Dobře.
- Zpátky do práce! - Opravdu by mi to nevadilo.
- Pojď se mnou. - Měl jsem tenhle rok spoustu času přemýšlet.
Ten rok, co se nestal.
A pořád jsem myslel na ten svůj tým.
Jak jste řekl, Doktore.
- Odpovědnost. - Obrana planety Země.
O tom se nemůžu hádat.
Hej, to potřebuju!
Nemůžu tě nechat se tu toulat s teleportem cestujjícím v čase. Mohl bys jít kamkoli. Dvakrát.
Čas se podruhé omluvit.
A co já? Můžeš s tím něco dělat? Budu moct někdy umřít?
Nemůžu s tím nic dělat.
Ty jsi prostě nemožný, Jacku.
To už mi pár lidí řeklo.
Pane.
Madam.
Pořád musím přemýšlet nad stárnutím.
Protože nemůžu umřít, ale stárnu, sem tam mám šediv vlas, víš?
- Co se stane, když budu žít milion let? - To opravdu nevím.
Dobrá, jen marnivost, promiň, jo.
Nemůžu si pomoct. Býval jsem na plakátech!
Když jsem byl ještě dítě v Boeshane Peninsula,
malikém místě,
byl jsem odtamtaď úplně první, kdo se zapsal do Časové Agentury.
Byli na mě tak pyšní. Tvář Boe, tak mi říkali.
Hmm!
Uvidíme se.
- Ne. - To ne.
Ne. Definitivně ne. Ne.
Ne!
Jo, můžete mě přepojit?
Dobrý den, hledám doktora Thomase Milligana.
Ano? Dobrý den?
Haló?
Tak dobrá! Odlétáme!
Nekonečná cesta! Na pobřeží Mata Sigmafolie zrovna došlo k rozpuku
hvězdného ohně. Obloha je jak olej na vodě, chceš to vidět?
Nebo... zpátky v čase, mohli bychom...
Nevím... Charles II?
Henry VIII? Už vím! Co Agatha Christie?!
Rád bych se setkal s Agathou Christie, vsadím se, že je úžasná.
Dobře...
- Já prostě nemůžu. - Jo... - Strávila jsem všechna ta léta studiem medicíny.
Teď jsou tu lidé, o které se musím postarat. Viděli zmasakrování poloviny planety a jsou zničení.
- Nemůžu je opustit. - Samozřejmě ne.
Díky.
Martho Jones, zachránilas svět.
Jo, to jo.
Strávila jsem s tebou hodně času a myslela si, že jsem jen náhražka. Ale víš co? Jsem fakt dobrá.
- Budeš v pohodě? - Jo, jako vždy.
Dobrá, teda. Nashle.
Protože, je to jako moje kamarádka Vicky, bydlela s ním na studentský ubytovně,
bylo jich tam pět, pěkně nacpaní, a tenhle kluk, Shaun,
ona ho milovala, úplně ho zbožňovala, celé dny o něm mluvila.
- Míříš tím někam? - Ano!
Protože on se na ní ani nepodíval.
Mám na mysli, měl jí rád, ale to bylo všechno!
A ona strávila léta tím, že si na něj myslela, celé roky života,
protože když tam byl, nikdy jí nezajímal žádný jiný.
A já jí říkala, pořád jsem jí to říkala, zas a znovu jsem jí říkala: "Nech toho!"
A tohle jsem já.
Nechávám toho.
Nech si tohle.
Protože tě nenechám jen tak zmizet.
Až zazvoní, tak bys sebou radši měl hodit, chápeš?
Chápu.
Ještě se uvidíme, pane.
Co?
Co?!
Doktor se vrátí na Vánoce v příběhu "Pouť zatracených"
Překlad: Lyta http://indy.sg1.cz