- Co se sakra děje? - Ovládání nefunguje.
A moje stará ruka je z toho celá divá.
Cože, ona je tvoje?
Usekli mu jí a narostla mu nová.
- To prostě není možný. - Spíš nepravděpodobný.
Proč nás TARDIS zavezla zrovna sem?
Tohle mám nejradši.
- Nechtělas náhodou domů? - To ano, ale...
- Ten pocit. - Jako bys spolkla křečka?
Stát! Odhoďte zbraně!
Nejsme ozbrojeni. Podívejte, žádné zbraně.
Jejich ruce jsou čisté! Zpracujte je!
Co je na čistých rukou špatného?
- Co se děje? - Nechte ho být.
Něco mí říká, mi nebudete jen měřit tlak.
- Co mu to děláte? - Každý musí být zpracován.
Chce to vzorek tkáně.
Au, au, au!
A bere si ho. To je urychlovač?
Jsi v pořádku?
Co to sakra...
Zbraň.
- Odkud se vzala? - Ze mně.
Z tebe?
Jakto? Kdo to je?
Je to moje dcera.
Ahoj, tati.
Překlad: Indy
DOKTOROVA DCERA
Připravena bojovat?
Vojenské protokoly mám nahrané. Voják generace 5000, připravena.
- Dcera? - Technicky řečeno.
Progeneze z jediného organizmu.
Vezmeš diploidní buňky a rozdělíš na haploidní.
Pak je rekombinuješ v jiném uspořádání.
Pak je necháš rychle vyrůst.
Někdo jde.
- To jsou Hathové! - K zemi.
Musíme odpálit tunel Detonátor!
Nic odpalovat nebudeme.
- Odpal to. - Martho!
- Jsme odříznuti, proč? - Chtěli nás zabít.
- Mají mojí kamarádku. - Přípustné ztráty.
Alespoň máš tuhle. On ztratil oba muže.
Jmenuje se Martha a není to jedno! Jasný, vojando?
Najdeme jí.
Nikam nepůjdete. Mluvíte nesmysly, nebojujete.
Půjdeme za generálem Cobbem. Pohyb.
Vydrž. Ruka, že ano?
Bolí, že ano?
Podívám se na to. Nehýbej se.
Nehýbat.
Žádný pohyb.
Napůl ryba, napůl člověk.
To se nedá stíhat.
Je to vůbec rameno? Vypadá tak.
Má ho vykloubené.
Snažím se mu pomoct. Jsem doktorka, neopustím ho.
Teď to bude bolet.
Raz, dva, tři...
Jmenuji se doktorka Martha Jonesová.
Kdo ste sakra vy?
Jmenuji se Donna, jak ty?
Nevím, nepřidělili mi ho.
- Co tedy víš? - Jak bojovat.
Asi do ní nahráli vojenskou taktiku,
a jméno zapomněli. Vytvořená anomálie.
Vytvořená anomálie...
A co takhle Jenny?
Jo, to se mi líbí.
- Co ty na to, taťko? - Každý jméno je hezký.
- Nejsi moc rodičovský typ. - Oni mi ukradli mou DNA.
- Tomu neříkám rodičovství. - Blbost.
Kamarádka Nerys na to šla podobně.
To, že sdílím podobu lidí ze mě nedělá potomka opic.
Já nejsem opice!
Ani děcko.
- Na které jsme planetě? - Messaline, tedy její zbytek.
663 - 75, mrtví.
Generace 6671 vyhlazena...
- Tohle je divadlo. - Možná hrají Miss Saigon.
Je to jako město... ale proč?
Generál Cobb, předpokládám.
Prý vás našli v tunelu a nemáte značku.
Před třemi generacemi jsme tu nedaleko měli závan pacifismu,
- Pocházíte odtamtud? - Ano, to bude ono.
- Já jsem Jenny. - Nás mírem nenakazíte.
Jsme zcela oddáni boji.
Stejně nemůžeme zůstat, hledáme kamarádku.
Nemůžete. Pohyb je omezen, jsme ve válce.
Všiml jsem si. S Hathy.
Jsme teď trochu mimo obraz, to víte. Kdo jsou Hathové?
Na úsvitu dějin byly zbudovány tyto starodávné tunely.
Naši předci snili o kolonii, kde lidé a Hathové žijí společně.
- Co se stalo? - Sen rozbily Hathové.
Chtěli vše pro sebe, ale naši předci bojovali.
Pomocí strojů tvořili nové vojáky místo kolonistů.
Za okny je půda, proč stavět pod zemí?
Povrch je nebezpečný.
Tak proč se obtěžovat s okny? Co znamená tohle?
Symboly našich předků. Jejich význam se ztratil.
- Jak dlouho už bojujete? - To už nikdo neví.
Bezpočty generací, samí mrtví.
- Celou dobu bojujete? - My musíme.
Každé dítě stroje ví, co musí.
Je to naše dědictví. Známe jen to.
Jak bojovat a jak umírat.
Dobře...
My jsme tady?
- Tohle je úplně celé město? - Ano.
- Můžeme tak najít Marthu. - Čekají nás důležitější věci.
Z vás dvou bychom mohli vytvořit celou četu.
Nechci mít děti se strojem. Promiň, ale nejste skuteční.
Jsi jako on! Mám tělo, mysl...
Nezávisle se rozhoduji. Jsem snad nereálná?
Jsi snad lepší než já?
Moudrá slova. Musíme najít Zdroj.
Copak je zač ten Zdroj?
- Dech života. - To jest?
Na začátku Bohyně s nádechem stvořila svět.
- Pak se na nás s povzdechem zadívala. - Ona? To se mi líbí.
- Mytologie zrodu. - To není mýtus.
Ten povzdech je náš Zdroj.
Ztratil se na začátku války, ale někde tu stále je.
Kdo získá Zdroj, ovládne planetu.
A hele. Schovaná informační vrstva.
Jen to chce...
- Co to je? - Celý komplex tunelů.
Podívejte!
To musí být ztracený chrám. Zdroj bude tam.
Našli jste nám cestu. Jsme dokonce blíž než Hathové.
Nová mapa, nové tunely.
Ráno vyrobíme vojáky a vydáme se na pochod.
Až dorazíme k Chrámu, nastolíme věčný mír.
Aby byl mír, stačí přestat bojovat.
Jen co budeme mít Zdroj, zničíme každého Hatha na planetě.
Říkal jste mír, tohle je genocida.
- Pro nás je to stejné. - Potřebujete lepší slovník.
U hesla genocida bude můj obrázek se slovy: Přes mou mrtvolu.
Přitom jste nám ukázal cestu k vítězství.
Můžete o tom popřemýšlet ve vězení.
- Cline! - Klídek, Rambo!
Když se o něco pokusíte, vaše žena zemře první.
Nejsem jeho žena!
- Tudy. - Zastavím vás!
Mám armádu a dech boží na své straně. Co máte vy?
- Tohle. - Ani jí nevěřte. Zamknout všechny.
Já nic neudělala.
Asi jsem začala válku.
Další čísla. Něco musí znamenat.
Mají tolik smyslu, jako Dech boží.
Myslíš, že to není pravda?
Je to mýtus, že?
Něco z toho může být pravda. Nějaká zbraň?
Zdroj může být zbraň a my tam poslali Kapitána Cvoka?
Musíme se odsud dostat, najít Marthu a zastavit ho.
Na co tak zíráš?
Tvrdíš, že nejsi voják.
Plánuješ válku jako generál.
- Snažím se válku ukončit. - Nedělá to každý voják?
Nemám na to čas. Donno, davaj telefon.
- Máš zbraň. - To není zbraň.
- Od tebe se toho tolik naučím. - Donno, řekni něco.
Nevíš, co říct. Paráda. Jenny, jen pokračuj.
- Martho! - Doktore, jak ráda tě slyším. Jsi v pořádku?
Jsme oba v pořádku. Co ty?
A Jenny je také v pohodě.
A také Jenny, žena z toho stroje, moje dcera, teda skoro...
Jsem v táboře Hathů. Něco se tu děje.
Hathové mašírují na nějaké místo, co se objevilo na mapě.
To jsem byl já. Z toho koukají jatka.
- Co mám dělat? - Zůstaň, kde jsi.
Můžu vám pomoct. Doktore?
Dveře, které byly zavřené se otevírají.
Dveře k Chrámu, ke Zdroji, k vítězství!
Za úsvitu vyrazíme.
Připravují se vyrazit. Musíme se zbavit strážného.
- Já to udělám. - Nikam nepůjdeš.
- Patříš k nim. - Patří k nám. Je to tvá dcera.
- Je to klonovaný voják. - Máš s sebou stetoskop?
Dej mi ho.
No tak.
- Co to děláš? - Nic se neděje, vydrž.
Pojď a poslouchej.
A řekni mi, kam patří.
- Dvě srdce. - Co se děje?
- Jak říkáte ženským Pánům času? - Co je Pán času?
To jsem já. Ty jsi jen ozvěna. Pán času je mnohem víc.
Vědomosti, zákon, společné dějiny. Společné utrpení.
Všechno je pryč.
Pryč navždy.
Co se stalo?
- Válka. - Jako tahle?
Mnohem větší.
Tys bojoval?
A zabíjel?
Ano.
Jaký je mezi námi rozdíl?
Musím ho nabít. Energie. Rozumíš?
Je toho víc. 3D! Ty jsi chytrej Hath.
Tam všichni jdou?
Tunely jsou cikcak.
Když půjdu po povrchu, budu tam dřív.
Proč ne?
Tohle je povrch? To není hrozné.
Dusík a kyslík v poměru 80:20.
To jde. Ozónu je tam moc.
Semtam radiace.
Když tam nebudu moc dlouho.
Musím najít své přátele.
Tak pojď.
Ahoj.
Nesmím s tebou mluvit. Jsem ve službě.
Hlídáš mě.
Takže jsem nebezpečná?
Nebo potřebuju chránit?
Před čím?
Muži jako ty?
Ticho a otevři dveře.
Chtěla bych vidět tebe.
Tudy ven. Neopovažuj se!
Odvedu jeho pozornost.
Pochytila jsem pár ženských triků.
Schovejme si je na jindy.
Pro případ nouze.
Odvést pozornost, ne sejmout!
- Fungovalo to! - Už na nikoho nesahej.
Můžeš zůstat a žít ve tmě, nebo jít se mnou na vzduch.
Rozhodni se sám. Mě nic nezastaví.
Věděla jsem, že neodoláš.
Tak jdeme.
Ta holka mě oklamala. Utekli.
Čekal jsem celý život. Žádný Doktor mi nebude stát v cestě.
Do zbraně! Jdeme do války.
Stát!
Skrytý tunel.
Někde tu musí být ovládání.
Další číslo. Jsou všude.
Asi je zanechali stavitelé. Katalogizační systém.
Máš tužku a papír?
Ta čísla se snižují.
Tohle končí na 1-4.
Naše vězení na 1-6.
Furt nad něčím přemýšlíte, co jste zač?
- Doktor. - Doktor?
- To je celý? - Víc neřekne.
- Nemáš jméno? - Ne.
Víc anonymního chlápka jsem nepotkala.
- Jsem tam. - K čemu jsou Pánové času?
Nejsou tu pro "něco".
- Co tedy děláš? - Cestuji.
Napříč časem a vesmírem.
Zachraňuje planety,
chrání civilizace,
poráží hrozná monstra.
A hodně běhá.
Vážně, pořád někam utíkáme.
Mám to.
Jednotka 5 za mnou.
Co jsi říkala o běhání?
To nebude diskokoule, co?
Čekala jsem to.
Pojistka.
Další.
8 čísel se stále snižuje.
Tady to máme.
Rychle, to je generál.
- Já je zdržím. - Nepotřebujeme další mrtvé.
- Oni, nebo my. - Nemusíš je zabít.
Snažím se vás chránit.
Poslouchej.
Zabíjení je jako nemoc.
Té infekce se nezbavíš,
- Nemáme na výběr. - Vždycky je na výběr.
- Je mi líto. - Jenny!
Tyhle dveře!
Tam je!
- Říkal jsem to. Jen voják. - Snaží se pomoct.
- Jenny, poběž. - Už jdu.
Zastavit palbu.
- Hotovo. - Jenny, pojď už.
Jsi dítětem stroje.
Jsi na mé straně.
Přidej se k nám.
V naší válce s Hathy.
Je to v tvé krvi!
Jenny! Honem.
- To je ono. - Rychle!
Ne! Obvod se přemostil.
- Oprav to! - Ovládání je tam.
- Už jdou. - Moment...
Jenny, nemůžu.
Tak to zvládnu sama.
Sleduj a uč se, tati.
No teda.
- To bylo neuvěřitelný. - Spíš jen...
...nepravděpodobný.
Jsi úžasná.
Nemohla jsem ho zabít!
Měl jsi pravdu, bylo na výběr.
Varoval jsem vás, generále.
Pokud je Zdroj zbraň, vy ji nepoužijete.
Jeden z nás zemře, ale já to nebudu.
Nemůže to být daleko.
Pomoc!
Topím se! Pomoc!
Pomoz mi!
Klesám!
To nejde!
Ne!
Cestujete spolu, ale nechodíte spolu?
Co? Ani náhodou.
Jsme kamarádi, toť vše.
Nejsme ani stejný druh. Na to jsou asi zákony.
Jaké je cestovat?
Nenudíš se.
Hrůza, děs, legrace.
A někdy vše najednou.
Viděla jsem úžasné věci, cizí světy.
Nové světy bych chtěla vidět.
Uvidíš, že Doktore?
Uvidí Jenny jiné planety?
Nejspíš ano.
Takže...
- Vy mně vezmete s sebou? - Tady tě nenechám.
Díky!
- Tak jdeme dál. - Pozor na pasti.
Děcka nikdy neposlechnou.
Ten pohled už sem viděla.
Chlap tlačí kočárek a mračí se. Šok z otcovství.
Otcem z ničeho nic, nečekaně.
- Trvá, než si zvykneš. - To není ono.
Co je to? Mít Jenny v TARDIS?
Bude ti snad kazit imidž?
Udělá ti ze sporťáku rodinný auto?
- Víš, já už byl otcem. - Cože?
O všechno jsem kdysi přišel.
Se vším ostatním.
Promiň, to jsem nevěděla.
Proč si mi to neřekl?
Pořád mluvíš a přitom nic neřekneš.
Já vím. Proště...
Když ji vidím, vidím i je.
Prázdno a bolest, které zanechali.
Nevím, jestli to dokážu vidět každý den.
To se změní.
Pomůže ti.
Obě ti pomůžeme.
Když zemřeli, zemřel i kus mě.
Nikdy se nevrátí.
Něco ti řeknu.
To jsem ti nikdy neřekla.
Mýlíš se.
Dostali se přes paprsky. Miluju běhání!
Miluju běhání.
- Jsme v pasti. - Tohle je Chrám.
Tohle dveře.
Už zase!
- Zmenšily se na 1-2. - Mám to!
- Už je slyším. - Hned to bude.
- To není katalog. - Jsou blízko.
- Je mi to povědomé. - Rychle sem!
Mám to.
Už jsou tu.
Zavři dveře.
- To bylo těsný. - Jinak by to nebyla legrace.
Tohle bych nenazýval Chrámem.
- To vypadá jako... - Fúzní raketový pohon.
To je vesmírná loď.
V té přiletěli původní osadníci?
Možná, ale pohonné články by již měly být vybité.
Tady vše funguje.
Hathové! Ty dveře dlouho nevydrží.
Až sem vnikne Cobb, propukne válka.
Podívejte.
Záznamy lodi.
"První vlna lidsko-hathské kolonizace Messaline."
- Je to původní loď. - Co se stalo?
"Fáze 1 - stavba" Roboti postavili město.
Zmiňují válku?
"Velitel mise mrtvý."
"Neshodneme se, kdo bude vůdce."
"Lidé a Hathové se dělí na frakce." To musí být ono.
Mocenské vakuum.
Posádka se rozdělila na znesvářené skupiny.
Začali používat klony.
Dvě skupiny vedoucí nekonečnou válku.
- A obě stojí za dveřmi. - Podívejte se.
Čísla z tunelu.
Ne, poslouchej.
Půl roku jsem dělala v knihovně.
Jejich systém jsem zmákla za dva dny.
Čísla mi jdou.
Vždyť je to očividný.
Je to datum.
První čísla budou vesmírné datum.
Pak máš rok, měsíc a den.
Ale otočený jako v Americe.
Nový byzantinský kalendář.
Jsou to data sestavení každé sekce.
Co dokončí, to označí.
Ta čísla neodpočítávají.
Rostou odsud den po dni.
Když stavěli město.
Dobrý práce!
Pořád to nechápeš.
První číslo bylo 6012-07-17.
Podívej na dnešní datum.
07-24. Ne!
- Co to znamená? - 7 dní!
Uplynulo jen 7 dní.
- Jakých 7 dní. - Válka začala před 7 dny.
Vaše válka začala před týdnem.
Jen jeden týden.
- Říkali roky. - Ne, říkali generace.
Pokud jsou jako ty ze stroje...
Mohli mýt 20 generací za jeden den.
Jedna generace zemře a z války je legenda.
Donno, jsi génius.
Budovy jsou trosky.
Kdepak, jsou jen prázdné.
Stačí zalidnit.
Z dějin se stal mýtus.
Zdroj bude jeho součástí.
- Doktore! - Martho!
Mělo mě napadnout, že neodoláš.
Jsi špinavá, co se stalo?
Šla jsem vrchem.
Generál. Nemáme moc času.
- Co vlastně hledáme? - Cítíte kytky?
Ano!
Bougainvillea!
Následujte svůj nos.
Za mnou!
No jo.
Ano.
Není to skvělé?
To je zdroj?
To je krása.
Co je to?
Teraformace.
Teraformační zařízení 3. generace.
Takže jsem v botanické zahradě?
Tak nějak, jen větší.
Je v přechodné fázi.
Tvorba toho kolem, ho stabilizuje.
Stát! Nestřílet.
Co je to? Nějaká past?
Chtěl jste ukončit válku.
Nemůžete vyhrát. Ani nevíte, proč jste tu.
Celá vaše historie je zkreslená.
Mění se, jak si ji předáváte.
Tohle je zdroj.
O tohle bojujete.
Zařízení schopné obnovit ekosystém planety.
Není to mýtus, pochází z laboratoře.
Bublina plná plynů.
Koktejl určený pro zrychlenou evoluci.
Metan, vodík, čpavek, amino kyseliny, proteiny...
Pusté planety se stanou obyvatelnými.
Rozhlédněte se.
Nemá zabíjet.
Má přinášet život.
Když ji necháte, vyvede vás z tunelů ven.
Přímo pod zářící slunce.
Žádné boje.
Žáné zabíjení.
Já jsem Doktor.
Prohlašuji válku za ukončenou.
Co se děje?
Plyny uniknou a spustí teraformaci.
- Co to znamená? - Nový svět.
Ne!
Jeny! Mluv se mnou!
Bude v pořádku?
Nový svět.
Je to krásné.
Jenny, buď silná.
Musíš vydržet, slyšíš?
Máme toho tolik před sebou.
Ano?
Můžeme jít kamkoliv.
Stačí si vybrat.
To zní hezky.
Jsi moje dcerka.
Teprve jsme začali.
Bude to úžasné.
Budeš víc než to.
Budeš ohromující.
Slyšíš, Jenny?
Dvě srdce.
Je jako já.
Musíme počkat...
Nevypadá to tak.
Nebude regenerace... Je jako ty...
Ale ne dost.
Ne.
Příliš.
Tak to je,
ona byla příliš jako já.
Nikdy bych to neudělal.
Chápeš to?
Nikdy bych to neudělal.
Až nastane tento nový svět...
...svět Hathů a lidí...
...pamatujte si!
Základem této společnosti,
musí být, že to nikdo neudělá.
Už je to tu.
Teraformace.
Město v bezpečí pod zemí.
Odeberte vrchní vrstvu.
A je hotovo.
Co bude s Jenny?
Uděláme jí pořádný obřad.
Pomůže nám to.
Prosím.
TARDIS nás sem vzala zachránit Jenny.
Jen příliš brzy...
Místo toho jsme ji stvořili.
Paradox.
Nekončící paradox.
- Čas letět domů? - Jo.
Domů.
Jsi si jistá?
Úplně.
Tahle to dál nejde.
Jednou to pochopíš.
Já nikdy.
Jak bych se kdy mohla vrátit k normálnímu životu.
Budu s ním cestovat navěky.
- Hodně štěstí. - I tobě.
Už je z toho zvyk.
O moc lehčí to není.
Pro tolik věcí jsi připraven zemřít.
Já si myslela,
že jsi konečně našel důvod, pro který žít.
Vždy je něco, pro co žít.
Sbohem, Doktore.
Sbohem.
Doktorko Jonesová.
Ahoj kluci.
Raketoplán.
- Jenny, koukej se vrátit. - Promiň, nemůžu.
Řekneš to tátovi?
- Kam letíš? - Mám celý vesmír.
Zachránit planety,
chránit civilizace,
porazit monstra.
A pořádně si u toho zaběhat.
Agáta Christie.
Co s ní?
To jsem já.
Ne!?
- Vražda. - Vrchní inspektor Smith.
Znám též jako Doktor. Slečna Nobleová mí pomáhá.
Vražda, záhada a Agáta Christie.
Co s ní? To se děje pořád.
Ukaž se, démone.
Není, kam utéct.
Napětí je v pronásledování, nikoliv v polapení.
- Můj bože. - Vy jediná to dokážete vyřešit.
Překlad a korektura: Indy http://indy.sg1.cz